189 



viskede. Vingedækkerne bagtil rundede i Fællesskab, Søm- 

 spidsen smalt afrundet. Længde 0,6 mm. 



I Plantemøddinger o. lign., temmelig almindelig. 



4. Pt. myrmecophilum Allib. Meget nær beslægtet 

 med den foregaaende, fra hvilken den adskiller sig ved 

 de i Oversigten nævnte Kendemærker samt ved, at Over- 

 siden ikke er tydeligt kornet, Pronotum noget smallere 

 og Vingedækkerne bagtil rundede hver for sig. Brungul, 

 Hoved og Pronotum ofte mørkere, Følehorn og Ben gule, 

 Oversiden meget fint og kort behaaret. Pronotum meget 

 smallere end Vingedækkerne, Sidefurerne oftest udviskede, 

 Siderne bagtil mindre stærkt udbuede end hos den fore- 

 gaaende. Vingedækkerne stærkere hvælvede end hos den 

 foregaaende. Længde 0,5— 0,55 mm. 



Hos Myrer (Formica rufa, sanguinea og truncicola), 

 temmelig almindelig. 



5. Pt. modéstum Wank. Ligner de 2 foregaaende, 

 fra hvilke den adskiller sig ved de i Oversigten nævnte 

 Kendemærker. Farven omtrent som hos Pt. myrmecophi- 

 lum, Vingedækkernes Form og Spids omtrent som hos 

 Pt. exaratum. Pronotum omtrent saa bredt som Vinge- 

 dækkerne. Længde 0,5 mm. 



Fundet hos Myrer (Formica rufa) ved Hillerød. Arten, 

 der ogsaa lever i Kompost og Gødning, vil rimeligvis 

 vise sig udbredt, men sjælden. 



3. Oligélla Motsch. 

 Nær beslægtet med den foregaaende Slægt, men 

 adskilt fra den ved, at Pronotum ved Roden har 

 en bred Midtgrube, at Bagbrystets Episterner er 

 dækkede af Vingedækkerne, at de mellemste Føle- 

 hornsled ikke er indsnørede bagtil og kun for- 

 synede med en enkelt Haarkrans, og at Pygidiums 



