234 



9. Saprinus Er. 



Hovedet paa hver Side indsnævret, saa at Tii- 

 smalningen fremefter sker i vinkelbøjede Linier 

 (Fig. 85, 2), paa hver Side langs Øjets Inderrand 

 med en Fure. Disse 2 Furer løber undertiden 

 sammen, saa at der dannes en Pandetværfure og 

 er i saa Fald oftest ledsagede af en mere eller 

 mindre tydeligt kølformet ophøjet Rand. Pronotums 

 Forrand og Sider randede. Scutellum lille. Mellem- 

 brystets Epimerer ikke eller kun lidt synlige fra 

 oven. Vingedækkerne med 4 skraat udad rettede, 

 bagtil ofte forkortede Rygstriber og en fortil ofte 

 forkortet Sømstribe, 5. Rygstribe oftest ganske for- 

 svundet; af Sidestriberne er den inderste oftest 

 tydelig, den yderste kun antydet ganske kort for- 

 til; Sidedækkerne afsat ved en Randstribe og til- 

 lige langs Yderranden med en Stribe; Randstriben 

 undertiden bagtil forbunden med Sømstriben ved 

 en Spidsstribe. Følehornsfurerne anbragte i den 

 forreste Del af Forbrystets Sider. Forskinnebenene 

 brede, med tandet Yderside og tydelig, kun ind- 

 adtil skarpt begrænset Fodfure (Fig. 88, 2). Mellem- 

 og Bagskinnebenene i Reglen kun jævnt udvidede 

 mod Spidsen, langs Ydersiden med 2 Rækker 

 Torne. 



Hos Hannen har Bagbrystet et Indtryk i Midten. 



Arterne lever især ved Aadsler, i Gødning eller hen- 

 raadnende Plantedele. Nogle Arter er Stranddyr. 



Denne Slægt er den artsrigeste Slægt i Familien, men 

 er dog herhjemme ikke repræsenteret ved saa mange 

 Arter som Slægten Hister. Fra Hister- Arterne adskilles Sa- 

 prinus-Arterne let bl. a. ved Hovedets Form, Punkturen paa 

 Vingedækkerne og disses skraat udad rettede Rygstriber. 



