37 



Sidegruber, der oftest er forbundne med hinanden 

 ved en Tværfure. Vingedækkerne med afsatte Side- 

 dækker. Bagkroppen med temmelig smalt opad- 

 bøjede Sider, 1. frie Rygled i det højeste lidt læn- 

 gere end 2., uden Længdelinier. Benene i Reglen 

 kraftige, Fødderne med kun een Klo. 



De fleste Arter af denne Slægt er for Hannernes 

 Vedkommende lette at bestemme, særlig ved Hjælp af 

 Følehornenes 2 første Led. Derimod er en sikker Bestem- 

 melse af Hunnerne for nogle Arters Vedkommende — 

 dog ingen af de danske — endnu umulig. Hos nogle Arter 

 findes 2 Former af Hannen, den ene (>oedymere«) med 

 stærkt fortykkede Laar, den anden med simple Laar. 



Oversigt over Arterne. 



1. Pronotum temmelig stærkt og ret tæt punk- 



teret 1 . v å 1 i d u s. 



Pronotum glat eller spredt punkteret 2. 



2. 2. Følehornsled med stærkt konkav Inderside 



og med begge Inderhjørnerne spidst udtrukne 



(Fig. 14,6) 2. Burrélli <J.- 



2. Følehornsleds Inderside ikke konkav; i hvert 

 Fald det bageste Inderhjørne ikke spidst ud- 

 trukket 3. 



3. 2. Følehornsled kugleformet, paa Indersiden ved 



Spidsen med en lille tapformet Udvækst 

 (Fig. 14, 1). Mundskjoldet med et tyndt, opad- 

 rettet Horn, der ses tydeligt fra Siden 4. Curtis i <$ . 

 2. Følehornsled uden tapformet Udvækst paa 

 Indersiden ved Spidsen. Mundskjoldet uden 

 Horn 4. 



4. Forskinnebenene paa Indersiden med en lille, 



ofte yderst fin Tand. 1. Følehornsled i det 

 forreste Inderhjørne med et kort spidst Frem- 

 spring (Fig. 14, 2 og 3) 5. 



Forskinnebenene paa Indersiden uden Tand. 

 1. Følehornsled uden Fremspring 6. 



5. 1. Følehornsled paa Indersiden uden Grube, i 



det højeste lidt bredere end 2. Led (Fig. 14,3). 



