48 



angives Arten at leve hyppigst hos Lasius umbratus, 

 sjældnere hos L. brunneus og niger. 



2. Cl. teståceus Preyssler (Fig. 19). Rødgul. Ho- 

 vedet lidt længere end Pronotum. Følehornene c. 7« læn- 

 gere end Hovedet, 4. og 5. Led over dobbelt saa brede 

 som lange. Længde 2—2,5 mm. 



cJ: Som den foregaaende. 



Paa solaaben Bund, i Tuerne hos den gule Myre (La- 

 sius flavus), sjældnere hos andre Myrer, f. Eks. Lasius 

 niger; udbredt, men noget stedegen. 



2. Familie Scydmaenidae. 

 Følehornene 1 1-leddede, undertiden svagt knæe- 

 de, mod Spidsen jævnt tykkere eller med tydelig 

 Kølle. Kæbepalperne 3- eller 4-leddede, det sidste 

 Led i Reglen lille, undertiden næppe synligt. For- 

 og Mellemhofterne konisk tapformede, Baghofterne 

 konisk tapformede eller svagt tværbrede, Forhof- 

 terne berørende hinanden, Mellemhofterne i Reg- 

 len smalt, Baghofterne mere eller mindre bredt 

 adskilt fra hinanden. Fødderne 5-leddede. Vinge- 

 dækkerne uden afsatte Sidedækker, ikke forkortede, 

 saa at højst Pygidium er udækket. 



Scydmaenerne er Smaadyr; den største danske Art 

 er 2 mm lang. De er yderst nær beslægtede med Sil- 

 pherne, fra hvilke de adskiller sig ved de konisk tapfor- 

 mede eller kun svagt tværbrede Baghofter. 



Hovedet i Reglen halsformet indsnøret bagtil. Øjnene 

 i Reglen ret smaa, undertiden (dog ikke hos nogen dansk 

 Art) manglende. Følehornene indleddede mellem eller for- 

 an Øjnene. 



