49 



Pronotum i Reglen meget smallere end Vingedæk- 

 kerne, ved Roden ofte med Gruber. Scutellum meget lille. 



Vingedækkerne ofte med Gruber ved Roden, Punk- 

 turen oftest uregelmæssig eller utydelig. 



Mellembrystet oftest med Køl, Bagbrystet oftest meget 

 stort. 



Benene slanke, Hofteringene smaa (undtagen hos 

 Scydmaenus), Laarene oftest kølleformede, Skinnebenene 

 uden eller med utydelig Endespore, Fødderne 5-leddede. 



Bagkroppen bestaaende af 8 Rygled og (hos de dan- 

 ske Arter) 6 Bugled. 



Scydmaenerne er smukke Smaadyr, der i Levevis 

 vistnok stemmer overens med Pselapherne, som de ofte 

 træffes i Selskab med. De indsamles derfor ogsaa bedst 

 ved Sigtning, men nogle Arter kan dog ogsaa tages ved 

 Aftenketsning. De udvikler sig vistnok for Størstedelen 

 om Eftersommeren og overvintrer som fuldvoksne. 



Af Scydmaener er der hidtil fundet 23 Arter i Dan- 

 mark. 



Oversigt over Slægterne. 



1. Pronotum ikke eller kun lidt smallere end Vinge- 



dækkernes bredeste Sted, dets Sider randede 



i hele deres Længde 2. 



Pronotum betydeligt smallere end Vingedæk- 

 kernes bredeste Sted, dets Sider ikke randede 

 eller randede bagfra omtrent til Midten 3. 



2. Pronotum uden Rodgruber; Vingedækkerne ikke 



afstumpede, i det højeste Pygidiums Spids 



udækket Cephénnium. 



Pronotum med 5 Rodgruber; Vingedækkerne 



afstumpede, Pygidium udækket 1. Euthia. 



3. Vingedækkerne afstumpede, Pygidium udækket 



2. Euthiconus. 

 Vingedækkerne ikke afstumpede, i det højeste 

 Pygidiums Spids udækket 4. 



4. Følehornene svagt knæede, Spidsen af 1. Led 



paa Oversiden med en Udranding. Kæbepal- 

 perne 4-leddede, yderste Led rudimentært, 

 næppe synligt, Spidsen af dette og af 3. Led 

 afrundede sammen (Fig. 20, 2). Hovedet ind- 

 snøret bagtil, Tindingerne lange (Fig. 28) ... 



6. Scydmaenus. 



Victor Hansen: Aadselbiller, Stumpbiller m. m. 4 



