109 



smalnet Legems form, ikke ganske nedliggende Behaaring, 

 forholdsvis blank Overside og temmelig bredt Pronotum. 

 Lysere eller mørkere brun, Hoved og Pronotum oftest 

 mørkere, Ben og Følehorn rødlige, Køllen ofte mørkere. 

 Følehornenes yderste Led næppe eller lidt smallere, men 

 noget længere end næstyderste. Hovedet temmelig fint 

 og mere eller mindre tæt punkteret. Pronotum c. I 1 /« Gang 

 saa bredt som langt, bredest omtrent ved Roden, Punk- 

 turen temmelig grov, mere eller mindre tæt, som Regel 

 tydeligt grovere end Vingedækkernes. Vingedækkerne bort- 

 set fra Sømstriben uden Længdestriber, Punkturen varie- 

 rende, ikke ret tæt og noget ru. Længde 1,5—2,3 mm. 



cJ: Forlaarene paa Indersiden, lidt foran Roden med 

 en lille stumpvinklet, afrundet Udvidelse, mellem denne 

 og Spidsen udbuet (Fig. 46). Baglaarene paa Indersiden 

 omtrent i Midten med en lille, undertiden utydelig Tand, 

 Bagskinnebenene lige. 



Udbredt og i de fleste Egne mindre sjælden end de 

 andre Arter. Taget fra Maj til September. 



6. C. åppendiculåtum Sahlb. Adskilt fra alle de 

 andre danske Arter med udvidede Forfødder ved Vinge- 

 dækkernes antydede Længdestriber. Lysere eller mørkere 

 brun, fint graagult, nedliggende behaaret, Ben og Føle- 

 horn rødlige, Køllen oftest brunlig med lysere Spids, 

 svagt tilsmalnet mod Spidsen. Hovedet temmelig fint og 

 meget tæt punkteret. Pronotum c. I 1 /« Gang saa bredt 

 som langt, bredest omtrent ved Roden, Punkturen fin og 

 yderst tæt, ikke grovere end Vingedækkernes. Vingedæk- 

 kerne fint og meget tæt, lidt ru punkterede, foruden Søm- 

 striben med Antydninger af Længdestriber, der ses tyde- 

 ligt, naar Dyret betragtes skraat fra Siden. Længde 2— 

 2,8 mm. 



<£: Hos veludviklede Individer er Baglaarene paa In 

 dersiden bag Midten forsynede med en kraftig, temmelig 

 lang, lige Tand, der i Spidsen er tornformet udtrukket og 

 forsynet med gule Haar (Fig. 45, 2), Bagskinnebenene mod 



