144 



Denne vor seneste Efteraarsart synes herhjemme at 

 være meget sjælden, men er maaske blevet overset noget. 

 Den er udbredt i Holteegnen (Aagesholm, Kollemose, 

 Rude Hegn; > Bjerget«), men iøvrigt kun fundet i eet enkelt 

 Eks. ved Østbirk, Nord for Horsens (sigtet af Kompost 

 og Kvas, 8 /io). Arten træffes saavel i Skov som paa aaben 

 Bund og er taget i Tiden 2 %— 9 /», i 

 Septbr. og Begyndelsen af Oktober. 



5. L. silesiaca Kraatz. Kendelig ved den betydelige 

 Størrelse, den aflange, stærkt hvælvede Form, den brede 

 Følehornskølle, hvis Endeled er tydeligt smallere end det 

 næstyderste, de mod Spidsen stærkt udvidede Forskinne- 

 ben og de store, ret tæt stillede Punkter i Vingedækker- 

 nes afvekslende Stribemellemrum. Lysere eller mørkere 

 rødbrun, Følehornskøllen brunsort. Pronotum lidt smal- 

 lere end Vingedækkerne, bagtil ikke tilsmalnet, Baghjør- 

 nerne stumpvinklede og noget afrundede, Punkturen tem- 

 melig kraftig og tæt. Vingedækkerne. aflange, Stribernes 

 Punktur grov og ret tæt, Mellemrummene fint og spredt 

 punkterede. Længde 3,5—4,5 mm. 



<$: For- og Mellemfødderne stærkt udvidede. Baglaa- 

 renes yderste Apicalhjørne simpelt, det inderste med en 

 ganske kort, afrundet Udvidelse. Bagskinnebenene noget 

 indadkrummede. 



Denne let kendelige Efteraarsart er udbredt, men tem- 

 melig sjælden. Dyrehaven, Holte, Geels Skov, Rude Hegn, 

 Tokkekøb Hegn, Ravnsholt Hegn ( 3 Vs, i meget stort An- 

 tal), Ryget Skov, Store Dyrehave, Grønholt Hegn, Kelle- 

 ris Hegn; Lundby Bakker Syd for Aalborg, Lindum, Ry 

 Nørreskov, Nagbøl Skov. Den er taget i Tiden ls h~ 2 A<>, 

 talrigst i Slutningen af Aug. Oftest i Skove. 



6. L. Triepkei Schmidt. Kendelig ved det store Ho- 

 ved, de korte Følehorn med bred, kun sjældent mørk 

 Kølle, hvis Endeled er betydeligt smallere end det næst- 

 yderste, de mod Spidsen stærkt udvidede Forskinneben 

 og Udbugtningen paa hver Side af Pronotums Bagrand. 

 Denne Udbugtning er stærkest hos store Hanner og svag 



