205 



5. A. in terme dia Gillm. Den største Art, ikke helt 

 saa kort og hvælvet som A. atomaria. Sort eller brunsort, 

 ret mat, Følehorn og Ben rødgule, de første ofte lidt 

 mørkere mod Spidsen. Pronotum noget bredere end Vinge- 

 dækkerne, Baghjørnerne ret stærkt spidsvinklet bagud- 

 trukne, Vingedækkerne c. saa lange som tilsammen brede, 

 hos $ ikke, hos $ ganske svagt tilsmalnede bagtil. Længde 

 0,9—1,2 mm. 



Udbredt og vistnok ret almindelig, især under Løv. 

 Undertiden hos Myrer (Formica rufa). 



6. A. fasciculåris Hbst. Ligner den foregaaende 

 stærkt, men adskiller sig fra den ved de i Oversigten 

 nævnte Kendemærker samt ved, at Vingedækkerne hos $ 

 er ganske svagt, hos $ lidt mere tilsmalnede bagtil. 

 Længde 0,84—0,9 mm. 



Udbredt og vistnok ret almindelig, især i Plantemød- 

 dinger o. lign. Undertiden hos Myrer (Formica rufa). 



[A. suffocåta Hal. Denne Art staar midt imellem 

 den foregaaende og den følgende. Fra A. fasciculåris ad- 

 skiller den sig ved lidt ringere Størrelse, smallere Form 

 og ved, at Pronotum ikke er bredere end Vingedækkerne. 

 Fra A. brevipennis adskiller den sig ved de i Oversigten 

 angivne Kendemærker. Sort eller graasort, Benene gul- 

 brune, Følehornene mørke, undertiden med lysere Rod, 

 de mellemste Led c. 3 Gange saa lange som brede. 

 Længde 0,78—0,8 mm. 



Denne Art vil antagelig kunne findes herhjemme. 

 Den er udbredt i Nordeuropa, men sjælden.] 



7. A. brevipennis Er. Denne Art er for Hannens 

 Vedkommende let kendelig. Temmelig mat, sort eller 

 sortebrun, Benene rødgule, Følehornene oftest ret mørke, 

 med lysere Rod, deres mellemste Led c. 3 Gange saa 

 lange som brede. Pronotums Baghjørner tydeligt spids- 

 vinklet bagudtrukne, men ikke saa stærkt som hos A. ato- 

 maria. Vingedækkerne omtrent saa lange som tilsammen 

 brede. Længde 0,64—0,75 mm. 



