103 



og skarpt punkteret. Pronotum temmelig tæt punkteret. 

 Vingedækkernes Striber kraftigt punkterede, Mellemrum- 

 mene med en Række fine Punkter, der ser ud, som om 

 de var indstukne bagfra, idet deres Forrand er hævet som 

 et lille, blankt Korn, medens deres Bagrand gaar jævnt 

 over i Mellemrummets Overflade („raspagtig Punktur"). 

 8. — 10. Punktstribe bagtil stærkt fordybede. Mellemrum- 

 mene derfor her stærkt hvælvede, 6. og 7. Punktstribe 

 forsvinder bagtil i en grubeagtig Fordybning, der findes 

 ved 3. og 8. Stribes Forening og bag et knudeformigt, 

 noget glinsende Parti. Længde 3—6 mm. 



cf: Følehornene indleddede nærmere Snudens Spids 

 end hos 9 (hos begge Køn er de dog indleddede foran 

 Snudens Midte). Bugens Rod svagt indtrykt paa langs. 



Et enkelt Eks. fra Sjælland findes i Zoologisk Museums 

 Samling. Paa Fyr. 



6. M. duplicåta Germ. Meget nær beslægtet med 

 den foregaaende, fra hvilken den adskiller sig foruden 

 ved de i Oversigten nævnte Kendemærker, ved at Snuden 

 er lidt længere og hos begge Køn temmelig stærkt krum- 

 met, Følehornene som Regel uden lysere Rod, indleddede 

 hos c5" yderst lidt, hos 9 lidt bag Snudens Midte, Prono- 

 tum bredere end langt og Vingedækkernes Stribemellem- 

 rum med langt kraftigere Punkter, der ikke helt saa 

 tydeligt tager sig ud som indstukne bagfra. Endvidere 

 er Vingedækkernes Forrand ikke saa stærkt opadbøjet og 

 mod Siderne mere rundet, 8. — 10. Punktstribe er bagtil 

 næppe saa stærkt fordybet og Mellemrummene her ikke 

 helt saa stærkt hvælvede, og den grubeagtige Fordybning 

 og Forhøjningen ved Vingedækkernes Spids er svagere 

 udprægede. Længde 3 — 5 mm. 



d": Snuden lidt kortere og mattere end hos $. Bugens 

 Rod svagt indtrykt paa langs. 



Paa Fyr, udbredt men stedegen og ikke almindelig. 



Punkterne i Vingedækkernes Stribemellemrum danner 

 som Regel kun een Række. Undertiden er de dog paa 



