163 



dækkernes Striber temmelig fine, forsynede med en Række 

 Haar, Mellemrummene brede. Længde 2,5—3 mm. 



d": Snuden knebent saa lang som (hos 9 tydeligt længere 

 end) Hoved -f Pronotum; iøvrigt som den foregaaende. 

 Udbredt og meget almindelig paa korsblomstrede 

 Planter. Larven (efter Schiødte) i Galæbler paa Roden. 



7. Gruppe. 



Kraftigt byggede Arter. Benene kraftige, Laarene med 

 lille Tand, Kløerne fligede. Pronotum bredt, kun lidt smal- 

 lere end Vingedækkerne. — En meget vanskelig Gruppe. 



Oversigt over Arterne. 



1. Pygidium med en kraftig Længdegrube 14. punctiger. 

 Pygidium i det højeste med yderst svagt Ind- 

 snit i Midten af Bagranden 2. 



2. Pronotum og Vingedækkerne temmelig tæt, graa- 



hvidt behaarede, de sidste uden tydelig Scu- 



tellarplet 17. M ø 1 1 e r i. 



Pronotum omtrent nøgent; Vingedækkerne over- 

 vejende brunt behaarede, med tydelig, hvid 

 Scutellarplet 3. 



3. Pronotum omtrent dobbelt saa bredt som langt, 



med fuldstændigt rundede Sider; dets opad- 

 bøjede Forrand danner (set i Profil) med den 

 tilstødende Del af Pronotum en ret Vinkel. 

 Vingedækkerne med enkeltvis isprængte, brede, 



hvide Skæl 15. marginåtus. 



Pronotum halvanden Gang saa bredt som langt, 

 dets Sider med yderst svag, men dog, naar 

 Dyret ses skraat fra Siden, tydelig Knude, dets 

 Forrand danner med den tilstødende Del af 

 Pronotum en noget stump Vinkel. Vingedæk- 

 kerne hist og her med Partier af hvide Haar, 

 der giver dem et svagt spættet Udseende . . . 



16. ålbonebulosus. 



14. C. punctiger Gyll. (Fig. 100). Sort, Fødderne 

 brunlige. Undersiden hvidt skælklædt. Vingedækkerne med 

 fine, brunlige Haar og med en Scutellarplet af hvide Skæl 

 samt med en hvid Skælplet midt paa de yderste Stribe- 

 mellemrum. Pronotum omtrent dobbelt saa bredt som langt, 



1 1* 



