29 



1. Ph. glaucus Scop. (calcaråtus Fabr.) (Fig. 27). 

 Oversiden metalskinnende, brunlig, graalig eller grønlig, 

 ofte noget spættet. Skællene lange, smalle, haarformige. 

 Benene røde, Følehornene røde, mørkere mod Spidsen, 

 lange og slanke. Alle Svøbeled 

 længere end brede, 2. tydelig 

 længere end 1. Øjnene hvæl- 

 vede. Snuden med svag Læng- 

 defure. Pronotum bredere end 

 langt. Længde 7 — 11 mm. 



^: Forskinnebenene stær- 

 kere krummede ved Spidsen, 

 denne paa Indersiden tornfor- 

 mig. Vingedækkerne smallere. 

 Sidste Bugleds Spids afstudset 

 (hos $ jævnt rundet). 



Almindelig straks efter Løv- 

 springet paa Træer og Buske, 

 især El og Birk; ofte ogsaa paa 

 blomstrende Hvidtjørn. 



Fig. 27. Phyllobius 

 glaucus. ^. X 3. 



2. Ph. urticae -De^Geer 

 (alnéti Fabr.). Ligner den fore- 

 gaaende meget, men adskiller sig fra den, foruden ved 

 det i Oversigten nævnte Kendemærke, derved, at Over- 

 sidens Skæl er bredere og Farven oftest ensfarvet grøn. 

 Endvidere er 2. Svøbeled kun svagt længere end 1., Snu- 

 den næsten uden Længdefure og med Følehornsfurernes 

 øverste Rand svagere markeret, hvorved Snuden bliver 

 mere cylindrisk. Ben og Følehorn sorte, de sidstes Led 

 dog lysere ved Roden, meget sjældent er Benene helt 

 eller delvis lyse, og Følehornene da ogsaa lysere. Længde 

 7—10 mm. 



Kønsforskellen som hos den foregaaende. 



Paa Nælder, undertiden ogsaa paa Buske og Træer, 

 især El, langt sjældnere end den foregaaende. Lyngby Sø, 

 Sydsjælland; Langeland; Dalby Mølle, syd for Kolding, 

 Fiskerhuset ved Aarhus. Den lysbenede Form er taget i 



