132 



1. G. equiséti Fabr. Sort, Brystet, Pronotums Sider, 

 Vingedækkernes Sider og Spids og enkelte Pletter hvid- 

 graat skælklædte. Pronotum bredere end langt, fortil be- 

 tydeligt mere tilsmalnet end bagtil. Vingedækkerne noget 

 bulede, med tydelige Punktstriber, de afvekslende Mellem- 

 rum lidt stærkere hvælvede. Længde 3,5—6,5 mm. 



Udbredt og temmelig almindelig, i Moser og Enge, 

 paa Padderokker {Equisetum). 



2. G. brunneirostris Fabr. Ligner den foregaa- 

 ende, men adskiller sig fra den, foruden ved de i Over- 

 sigten nævnte Kendemærker, ved at Oversiden er beklædt 

 med brungraa Skæl, Følehornskøllen kortere, Pronotum 

 næppe bredere end langt, fortil kun lidt stærkere til- 

 smalnet end bagtil og Vingedækkernes afvekslende Mel- 

 lemrum næppe stærkere hvælvede. Længde 3,5—4,5 mm. 



Temmelig sjælden. Nord- og Sydsjælland, Møen; 

 Lolland-Falster; Munke Mose, Vosemose, Ullerslev; Hune- 

 torp Hede ved Ræbild, Brabrand Sø ved Aarhus. 



5. Smicronyx Schonh. 



Følehornssvøben 7-leddet. Laarene utandede, 

 Skinnebenenes Spids paa Indersiden med en lille 

 Endespore, 3. Fodled dybt tolappet, Kloleddet tem- 

 melig kort. Øjnene paa Hovedets Underside nær- 

 mende sig hinanden meget stærkt. 



1. S. jungermånniae Reich, (variegåtus Gyll.). 



Sort, Oversiden med smaa, smalle, mørkere og større, 



brede, lysere Skæl. Snuden slank, krummet. Pronotum 



bredere end langt, temmelig fint og spredt punkteret. 



Vingedækkerne bredere end Pronotum, ret korte, med 



fine, skarpe Punktstriber. Længde 2 mm. 



Hidtil kun funden ved Kokkedal, Nordsjælland, hvor 

 den er taget i Aug. paa Rejnfan {Tanacetum vulgare). Den 



