210 



derside i yderste Halvdel stærkere krummet. Forbenenes 

 Kloflig længere. 



Paa vilde Kirsebærtræer, i hvis Frugtkerne Larven 

 lever; sjælden. Geels Skov, Hillerød, Lejre, Tase, Næst- 

 ved; oftest i stort Antal, hvor den træffes. Juni. 



2. A. pediculårius L. (lilmi De Geer). Brun, Pro- 

 notums Midte, Scutellum og et Tværbaand paa Vinge- 

 dækkerne bag Midten hvidt behaarede, Vingedækkernes 

 Spids og Rod lyst (oftest gulligt, sjældnere hvidligt) be- 

 haarede. Følehornssvøbens 2. Led tydeligt længere end 

 bredt, over halvt saa langt som 1., 3.-7. tværbrede; 

 Skaftet forholdsvis kort, kortere end hos den foregaaende 

 og følgende. Forlaarenes Tand jævnt kraftig. Mellem- og 

 Baglaarenes svag, men tydelig. Forskinnebenenes Inder- 

 side i inderste Halvdel svagt bugtet. Snuden lidt længere 

 end Hoved -|- Pronotum, tydeligt krummet. Pronotum 

 bredere end langt, tæt og kraftigt punkteret, bagtil næppe, 

 fortil temmelig stærkt tilsmalnet. Siderne svagt rundede. 

 ScuteHum lidt længere end bredt. Vingedækkerne bag 

 Skuldrene noget udvidede, med jævnt kraftige Punktstriber. 

 Længde 2,5 — 3,2 mm. 



(J: Følehornene indleddede nærmere ved Snudens 



Spids end hos 9- Forbenenes Kloflig længere. 



Udbredt og temmelig almindelig, især paa Øerne; paa 

 Hvidtjørn; ogsaa paa Æble- og Pæretræer. 



3. A. bituberculåtus Thoms, (spilotus Schiødte). 

 Brun, Følehornene (helt eller delvis) og Snuden sort. Teg- 

 ningen omtrent som hos den foregaaende. 2. Svøbeled 

 lidt længere end bredt, ikke halvt saa langt som 1., 3.-7. 

 tværbrede; Skaftet yderst tyndt. Forlaarene med meget 

 kraftig Tand, Mellemlaarene med yderst svag Tand, der 

 dog ofte mangler, Baglaarene utandede. Forskinnebenene 

 paa Ydersiden tydeligt, paa Indersiden i inderste Halvdel 

 stærkt, i yderste Halvdel noget buede. Snuden meget 

 længere end Hoved + Pronotum, svagt krummet, meget 



