217 



end) Pronotum. Følehornene indleddede nærmere Snu- 

 dens Spids. 



Paa Pilearter, udbredt og ret almindelig. Larven lever 

 i Raklerne. 



2. E. scånicus Payk. Større og bredere end den 

 foregaaende. Rødbrun, Vingedækkerne, Pronotum og Ho- 

 vedet samt Snudens bageste Del ofte delvis mørkere. Over- 

 siden med fin, hvidgraa Behaaring, der er pletvis tættere 

 paa Vingedækkerne, især langs Sømmen. Laarene utandede. 

 Snuden kun ganske svagt krummet. Pronotum bredere end 

 langt, fortil tilsmalnet. Vingedækkerne bredere end Pro- 

 notum, med tydelige Punktstriber. Længde 3—3,5 mm. 



c^: Som den foregaaende. 



Paa Bævreasp (Populus tremula)^ meget sjælden. Brede, 

 Hornbæk; Lille Købelev Skov (Lolland), Falster; Hø Skov 

 ved Aarhus; i Sønderjylland ved Husum. Juni, Aug. 



3. Ti^chius Germ. 



Følehornssvøben 7-leddet. Laarene med eller 

 uden Tand, Kløerne fligede. Forhofterne berørende 

 hinanden. Snuden, set fra Siden, som Regel til- 

 smalnet fortil. Vingedækkernes Spidser rundede 

 i Fællesskab. 2. Bugleds Bagrand paa hver Side 

 trukket tilbage. Pygidium hos $ helt, hos J* næsten 

 helt dækket. 



Oversigt over Arterne. 



1. Baglaarene med kraftig Tand. Længde 3,5 — 4 mm. 



1. quinquepunctåtus. 

 Baglaarene i det højeste med fin Tand 2. 



2. Pronotum meget smallere end Vingedækkerne, 



bagtil ikke tilsmalnet. Snuden, set forfra, til- 

 smalnet fra Følehornenes Indledning. Vinge- 

 dækkerne skælklædte. Længde 3— 3,5 mm... 



2. venustus. 

 Pronotum kun ganske lidt smallere end Vinge- 

 dækkerne, bagtil i hvert Fald lidt tilsmalnet; 



