26 



tydelig smallere end de lyse. Halvdækvingernes blege 

 Farve den overvejende; Clavusroden blegt lysfarvet. Co- 

 rium ikke rastreret. Panden hos Hunnen finhaaret, hos 

 Hannen dybt, opefter stærkt afrundet-indtrykket, set oven- 

 fra noget afrundet-fremstaaende. Hannens Pala forlænget, 

 bredest ved Roden (Fig. 9 h). L. 5—6 mm. 

 Hyppig overalt. 



8. C. lugtibris Fieb. Omtrent som foregaaende Art, 

 men Forryggen utydelig rastreret; dens 7 — 8 mørke Tvær- 

 striber næsten saa brede som de lyse og Halvdækvingernes 

 mørke Farve den overvejende, Clavus dog bleg ved Roden. 

 Panden ikke haaret hos Hunnen, hos Hannen noget ind- 

 trykket (Indtrykket over Midten med en tværgaaende Fold), 

 set ovenfra ikke fremstaaende. Hannens Pala næsten 

 halvmaaneformet, bredest lidt nedenfor Midten (Fig. 9^). 

 L. ca. 6 mm. 



Ret hyppig; træffes ogsaa i Brakvand. 



9. C. Linn é i Fieb. Denne og den næstfølgende Art 

 er let kendelige ved, at Corium (ligesom Clavus) er stærkt 

 rastreret, og derved mat tæt til Spidsen, og ved, at de 

 fleste af Halvdækvingernes smalle lyse Tværlinier er 

 temmelig regelmæssige og meget lidt afbrudte. Forryggen 

 kort, med kun 5—6 meget regelmæssige lyse Tværlinier. 

 Coriumspidsen ligesom det øvrige af Corium med sorte 

 Tværstriber. Hannens Pala bredest mod den afstudsede 

 Spids (Fig. 9 /). L. 7—8 mm. 



Meget almindelig. 



10. C. Sahlbérgi Fieb. Meget lig foregaaende, men 

 sædvanlig lidt større. Forryggen tydelig længere, med 

 ca. -8 lyse Tværlinier. Coriumspidsen bleggul, uden sorte 

 Tværstriber. Hannens Pala omtrent som hos foregaaende 

 Art, men mindre afstudset paa Spidsen (Fig. 97). L. 8 — 9 mm. 



Ligesaa almindelig. 



11. C. striåta Linn. (Fig. 9a). Meget iøjnefaldende 

 ved at de lysegule Tværlinier ved Roden af Clavus er 

 stærkt udvidede indadtil. Forryggen med 6 — 7 mørke 

 Tværstriber, der omtrent er af samme Bredde som de 



