berne, som har 



f. Eks. det yderste, fortykkede ; hos atter andre 

 er de yderste Led haarfine, o. s. fr. 



Munden er nedadvendt og anbragt paa For- 

 enden af Hovedet eller dog ikke rykket længere 

 tilbage end til Midten af Underhovedet. Mund- 

 delene er omdannede til en Snabel (Fig. 3 Sn), der 

 bruges som Stikke- og Sugeapparat. 



Den egentlige Sugesnabel dannes af Kæ- 

 faaet Form af to sammenlig- 

 gende, børsteformede „Skin- 

 ner" eller „Klinger", paa hvis 

 Inderside der findes to Render 

 (Fig. 2m). Ved Sammenlægnin- 

 gen og Sammenfalsningen af de 

 to børsteformede Klinger frem- 

 kommer 2 Rør, af hvilke det 

 øverste og videste, det egent- 

 lige Sugerør (Fig. 2 sk), fører de 

 opsugede Safter og Vædsker ind 

 i Munden, medens det nederste 

 og trangeste Rør, Spytkanalen (Fig. 2 5), bagtil 

 staar i Forbindelse med Spytkirtlernes Udførsels- 

 gang og fører Spytsekretet ned i Føden. Fra en 

 særlig Kirtel, der er kraftigst udviklet hos Rov- 

 tægerne, ledes et giftigt Sekret ned i Stiksaaret. 



Udenom de saaledes omdannede Kæber findes 

 de ligeledes omformede dolk- eller syllignende 

 (eller børsteagtige) Kindbakker (Fig. 2 /c), der dan- 

 ner det egentlige Stikapparat. Baade Suge- og 

 Stikapparatet kan skydes frem og trækkes tilbage. 

 Den 3 — 4 leddede Snabelskede (Fig. 2 u) frem- 



Fig.2. Skematisk Tvær- 

 snit af en Tægesnabel. 

 (Efter Boas), m Kæbe. 

 u Underkæbe, k Kind- 

 bakke, s Spytkanal, su 

 Sugerør. 



