72 



ribben) har en smal, sort Længdestribe. Hovedets Side- 

 rande foran Spidsen stærkt indsnørede; 2. Følehornsled 

 meget kortere end 3. Connexivum helt lergul. L. 7 — 9 mm.] 



4. Eusdcoris Hahn. 



Let kendelig ved den meget korte Bagkrop, der 

 næppe er længere end bred. Baade Over- og 

 Undersiden temmelig hvælvede. Forryggens Hvæl- 

 ving, navnlig bagtil, meget betydelig. Scutellum 

 længere end Halvdelen af Bagkroppen, med bred, 

 tungeformet-rundet Spids, dens Rod paa hver 

 Side med en glat, lys Plet. Følehornenes 3 inderste 

 Led korte, 4. Led noget længere, 5. Led længst, 

 næsten saa langt som 3. og 4. Led tilsammen. 

 Pandekilestykket ikke indesluttet af Hovedets Side- 

 stykker. Membran med 5 — 6 Ribber. 



Oversigt over Arterne. 



Hoved og 2 Pletter fortil paa Forryggen samt 

 en stor, halvrund eller trekantet Plet paa Scu- 

 tellums Rod metal- eller purpurvioletsorte. 

 Oversiden iøvrigt blegt grønlig eller brunlig 



1. melanocéphalus. 



Oversiden graaligbrun eller rødlig, liden metal- 

 sorte Pletter som hos foregaaende 2. bipunctåtus. 



1. E. melanocéphalus Fabr. 

 (Fig. 37). Oversiden blegt grønlig, 

 temmelig kraftig sortpunkteret, med 

 spredte glatte Smaapletter. De 3 

 inderste Følehornsled gulagtige, de 

 2 yderste sorte, med gullig Rod. 

 Bugen metalsort, med smalle, tak- 

 kede, lyse Siderande. Ben blege, 

 Laar og Knæ med sorte Pletter og 

 Prikker. Connexivum bleggul, med 

 Fig.37. Eusacorismela- sorte Pletter. L. 6-7 mm. 



nocephalus Fabr. Meget sjælden; funden paa Lol- 



