85 



1. E. interstinctus Linn. (dentåtus De Geer) (Fig. 

 49). Oversiden temmelig spredt og ikke særlig kraftig 

 sortpunkteret, gulgrønlig; Halvdækvinger langs Scutellum 

 og Membranrod rødlige; Scutel- 

 lums Rod ligeledes rødlig (ofte 

 ogsaa Forryggens Rod). Under- 

 sidens Punkter farveløse. Føle- 

 horn grønliggule, de yderste Led 

 mere eller mindre brunlige. L. 

 10—12 mm. 



Udbredt over hele Landet og 

 ikke sjælden; hyppigst paa Birk, 

 men iøvrigt paa mange forskel- 

 lige Planter, ogsaa Naaletræer. 

 Er fuldt udviklet allerede i første 

 Halvdel af Maj. 



17. Elasmucha Stål. 

 (Clinocoris Hahn). 



I de fleste Henseender 

 overensstemmende med fore- Fig- 49. Eiasmostethus in- 



terstinctus Linn. a Bug- 

 gaaende blægt, men bl. a. let spids (med Genitalplader) 

 kendelig fra denne ved, at hos Hannen, fc hos Hunnen. 



Connexivum er sortplettet og rager længere uden- 

 for Halvdækvingerne. Oversiden grovere sort- 

 punkteret. Følehornene kortere; 3. Led lidt kor- 

 tere end 2. Led og næsten saa langt som 4. Led. 

 Forbryststykkets Underside sortpunkteret. For- 

 ryggens Baghjørner noget forlænget-udvidede, saa 

 at de naar bagved Scutellums Rodhjørner. Mem- 

 bran med kun 5 Ribber. 



Oversigt over Arterne. 

 Bugen med spredte sorte Punkter. Forbryst- 

 stykkets Forhjørner med en lille spids, udad- 

 rettet Tand 1 . p i c i c o 1 o r. 



