98 



oftest tæt sortprikkede; Laar ofte helt mørke af sammen- 

 flydende Prikker. Bagbrystets pladeformede Forlængelse 

 ikke indskaaren i Bagranden som hos de efterfølgende 

 Arter. L. 7—9 mm. 



Ret sjælden; hyppigst funden paa Øerne. Er fremme 

 det meste af Sommeren og træffes bedst paa Græs og 

 andre lave Planter i Lunde og Udkanter af Skove. 



2. C. subrufus Gmel. (capitåtus Fabr.). (Fig. 59). 

 Lysere eller mørkere rødlig, ofte med udbredte mørke 

 Skygger. Bagkropsryggen med en 

 fælles, oval, gulagtig Plet paa 3. 

 og 4. Led; 5. Led ved Forranden med 

 to smaa Pletter af samme Farve, og 

 6. Led gulagtigt, med et sort Baand 

 langs Midten. Connexivum kraftig 

 sortplettet (de lyse Pletter sædvanlig 

 mindre end de sorte). Scutellum med 

 hvidlig, tydelig tvedelt Spids; Siderne 

 tydelig indbuede foran Spidsen. Co- 

 riums Rodhalvdel glasagtig, Spids- 

 halvdelen hornagtig, ugennemsigtig^ 

 rødlig. Laar og Skinneben sortspæt- 

 tede eller marmorerede af sammen- 

 flydende mørke Smaaprikker, der paa 

 Skinnebenene sædvanlig danner 4—5 

 mere eller mindre iøjnefaldende Ringe. 

 L. 7—8 mm. 



Ikke almindelig; hele Sommeren 

 igennem paa lignende Steder som 

 foregaaende. 



3. C. maculåtus Fieb. Lysere 

 eller mørkere rødligbrun. Forkroppen 

 dybt sortpunkteret (hos de øvrige Arter er Punkterne sæd- 

 vanlig ufarvede). Corium hornagtig og ugennemsigtig 

 næsten helt til Roden. Connexivum mindre kraftig sort- 

 plettet. Bagkropsryggen gulagtig, med mørke Pletter ved 

 Siderne og en mørk Længdeplet paa Midten af yderste 

 Led. Ved Udkanten af Hofterne en lille sort Plet. 



Fig. 59. Corizus sub- 

 rufus Gmel. Forne- 

 den Bagkropsryggen 

 af C. rufus Schill. 



