115 



vinger noget mere brunlige og med mere udviskede Pletter 

 end hos foregaaende Art. Følehorn noget kortere; inder- 

 ste Led betydelig mere end halvt saa langt som 2. Led. 

 Bagfodens inderste Led kun lidet længere end de to føl- 

 gende Led tilsammen. L. 5 mm. 



Som foregaaende og paa lignende Steder. 



11. Rhyparochromus Curt. 

 (Megalonotus Fieb.). 

 Følehornenes yderste Led saa langt som eller 

 længere end 2. Led; inderste Led rager kun lidt 

 frem foran Hovedets Spids. Forbryststykkets Sider 

 oftest ikke stærkt indsnørede; Forryggens Tvær- 

 nedtryk ligger et godt Stykke bag Midten. Scu- 

 tellum oftest med en Midtkøl mod Spidsen. Mem- 

 bran ikke sjælden rudimentær. Forlaar meget for- 

 tykkede; Undersiden med adskillige Smaatænder 

 og en enkelt kraftig, noget krummet Torn nær 

 Spidsen. Forskinneben krummede; Bagfodens in- 

 derste Led betydelig længere end de to følgende 

 Led tilsammen. Øjnene berører Forbryststykket. 



Dels paa tør Sand- og Hedejord, dels i Skove eller 

 ved Strande. Træffes ofte overvintrende i Mos og Rens- 

 dyrlav eller under visne Plantedele. 



Oversigt over Arterne. 



1. Overside, eller dog Hoved og Forryg, stærkt 



glinsende 2. 



Overside mat eller kun med svag Glans 3. 



2. Halvdækvinger nøgne, bleggule, men Corium 



med et bredt, sort, skraatstillet Tværbaand mod 

 Spidsen. Membran fuldtudviklet. 1. prætextåtus. 

 Halvdækvinger beklædte med fine, gulagtige Haar, 

 mørke, noget lysere mod Roden. Membran 

 næsten altid stærkt afkortet eller helt rudi- 

 mentær 2. antennåtus. 



3. Helt sort eller mørkbrunlig 3. d i 1 a t å t u s. 



Halvdækvinger, Følehorn og Ben delvis gul- 

 agtige 4. chirågra. 



8* 



