224 



4. L. cervinus H. Sch. Noget forlænget. Brunlig 

 gul, fint lyshaaret, sort eller brunlig plettet. Forryggen 

 mere rødlig, fint og tæt punkteret. Scutellum mørk, med 

 en Plet paa hver Side ved Roden samt en Midtstreg lyse. 

 Corium foran Membranroden med en mere eller mindre 

 kraftig Tværplet. Cuneusspidsen mørk. Følehorn slanke, 

 paa det nærmeste saa lange som Kroppen; 2. Led omtrent 

 saa langt som Forryggen bred bagtil, længere end 3. og 

 4. Led tilsammen. Ben slanke; Laar mere eller mindre 

 sorttegnede; Skinneben lystornede. L. ca. 4 mm. 



Meget sjælden; Lolland. Holder sig særlig til Lind 

 og Hassel, men træffes ogsaa paa Onobrychis o. a. Planter. 



5. L. rubricåtus Fall. Temmelig forlænget. Over- 

 siden stærkt rødlig farvet, navnlig Forryggens Rande og 

 Corium mod Spidsen; Cuneusspidsen ligeledes rødlig; 

 Membran noget røgfarvet. Forryggen tæt punkteret. Føle- 

 horn og Ben gulagtige, slanke; Følehorn saa lange som 

 Kroppen; 2. Led særdeles tyndt, mindst saa langt som 

 Forryggen er bred bagtil; Baglaar rødlige mod Spidsen. En 

 af vore mindste Arter. L. 3—4^/2 mm. 



Temmelig hyppig; særlig paa Rødgran. 



6. L. praténsis Linn. (Fig. 135^). Noget langstrakt. 

 Overordentlig foranderlig, navnlig i Størrelse og Farve (L. 

 4^/2 — 7^/2 mm ; Farve fra snavset grønliggul over rødligbrun 

 til næsten blodrød; den rødlige Farve dog næsten altid 

 overvejende, men noget strøgagtig udbredt). Næsten nøgen 

 eller tydelig nedliggende lyshaaret. Følgende Kendetegn 

 er temmelig konstante: Forryggen noget spredt, grovt 

 punkteret. Halvdækvingerne (navnlig Corium) finere og 

 tættere punkterede. Følehorn godt og vel halvt saa lange 

 som Kroppen; 2. Led kraftigt, jævnt tykkere mod Spidsen, 

 kortere end Forryggen er bred bagtil. Laar mere eller 

 mindre mørkringede mod Spidsen; Skinneben temmelig 

 tykke, sorttornede. Navnlig Bagskinneben paa Ydersiden 

 ved Roden med en lille brunlig mørk Streg. Coriums 

 yderste, smalle Siderand sort. 



