236 



Spidsen, brunlig mørk over Midten 

 ud mod Ydersiden og foran selve 

 Spidsen. Halvdækvingerne mang- 

 ler næsten altid Cuneus og Mem- 

 bran. Hos fuldtvingede Individer 

 er Cuneus brunlig, men med smalt 

 hvidlig Rod, og Membranen er stor, 

 røgfarvet, med en hvidlig Plet un- 

 der Cuneus. Følehorn og Ben rød- 

 lige; Laarene som Regel mørkere 

 mod Spidsen, og inderste Følehorns- 

 leds yderste Halvdel, 2. Led ved 

 Roden og yderste Led ved Spidsen 

 lysere eller hvidlige. L. 3 — 3^/2 mm. 



Hist og her paa fugtig Bund, 



Pig. 143. Kortvinget særlig i Skove samt paa Heder med 



AUodapus rufescens Erica (Klokkelyng). Fuldtvingede 



Burm. Ekspl. er navnlig fundne paa Øerne. 



28. Systellonotus Fieb. 



Krop smal. Bagkrop næsten stilkformet ind- 

 snævret ved Roden. Øjne store og udstaaende. 

 Følehornenes inderste Led knap af samme Længde 

 som Hovedet; 2. Led næsten saa tykt som inder- 

 ste Led og 3 Gange længere. Halvdækvinger med 

 snehvid Tegning. 



Karakteristisk tegnede og ejendommelige Tæger, der 

 minder om Myrer og som disse løber rask omkring paa 

 Jorden mellem Græs o. 1.; særlig i Hede- og Sandegne. 



1. S. triguttåtus Linn. (Fig. 144a). d" og 9 forskel- 

 lige, cf: Hoved og Forryg mørke; Halvdækvinger choko- 

 ladebrune; en halvmaaneformet Plet i Midten af Clavus, 

 en temmelig bred Tværplet foran Midten af Corium og en 

 lignende Plet ved Spidsen glinsende snehvide og skarpt 

 begrænsede. 9: Meget myrelignende, blegere, med afkor- 

 tede Halvdækvinger, som har et snehvidt Baand over 



