256 



med blege, delvis grønne Ribber. Cuneus ofte gulagtig 

 hos Hannen. Følehornene meget kortere end Kroppen, 

 brunlige; 3. Led omtrent saa langt som 2. Led, og 4. Led 

 kun ^/s saa langt som 3. Led. Ligner iøvrigt en Del fore- 

 gaaende Art. L. 3^/2—4^/2 mm. 



Sjælden; Dronninglund i Vendsyssel, Randersegnen. 

 Oftest paa Gyvel, men lejlighedsvis paa andre Planter, 

 selv Eg. 



8. O. ericetorum Fall. (Pig. 156). I mange Retnin- 

 ger ret stærkt afvigende fra de foregaaende Arter. Snabel 

 saaledes meget lang og Baglaar 

 stærkt fortykkede. I levende Live 

 klart gulgrønlig, med Halvdæk- 

 vingernes Sider, særlig ved Ro- 

 den, samt Cuneus blegt gulfar- 

 vede. Membran røgfarvet, med 

 gulagtige Ribber; efter Døden 

 afbleges Oversiden ofte næsten 

 helt. Pølehorn næsten saa lange 

 som Kroppen; 2. Led omtrent 

 saa langt som 3. og 4. Led til- 

 sammen; 3. Led betydelig kor- 

 tere end 2. Led; 4. Led mere end 

 halvt saa langt som 3. Led. L. 

 ca. 3^2 mm. 



Hyppig i Hedeegne paa Lyng, 

 Erica (Klokkelyng) og Gyvel. 



[Loxops coccinea Mey., der højst sandsynlig fore- 

 kommer hos os, da den er funden i Madskov ved Sønder- 

 borg, bør have sin systematiske Plads her. Hovedet over 

 de næsten umærkelig udstaaende Øjne knap bredere end 

 Forbryststykket fortil. Pølehorn tynde, med langt stav- 

 dannet 2. Led. Forryggen uden Indsnøringer og Furer og 

 med omtrent rette Siderande. Ben temmelig kraftige. 

 Oversiden okkergul, med symmetrisk beliggende røde 

 Pletter, temmelig langt lyshaaret. Pølehorn og Ben okker- 

 gule; inderste Følehornsled og navnlig Baglaarene mod 

 Spidsen rødfarvede; Skinneben ved Roden temmelig langt 

 lyshaarede og iøvrigt med lergule Torne. L. 4—4^2 mm]. 



Pig. 156. Orthotylus erice- 

 torum Fall. 



