267 



(begge Led tykke); 3. Led meget forlænget, krummet; For- 

 og Bagskinneben krummede. 9: Bredere, med mere ud- 

 bredt lys Tegning (Forryggen saaledes ofte med et gul- 

 agtigt Baand tværs over Midten); inderste Følehornsled 

 kort, noget tykkere end og kun halvt saa langt som det 

 slanke, børstebesatte, rette og mod Spidsen noget fortyk- 

 kede 2. Led. Skinneben lige. L. 5 — 6 mm. 

 Ikke sjælden, særlig i Forsommertiden. 



53. Byrsoptera Spin. 



De to Køn forskellige, c? langstrakt, fuldtvin- 

 get, med bagtil stærkt udvidet Forbryststykke. 

 $ jordloppelignende, med hvælvede, membranløse 

 Halvdækvinger og med bagtil svagt udvidet For- 

 bryststykke; Hoved fortil spidst forlænget. Ben 

 hos begge Køn slanke, med kun svagt fortykkede 

 Baglaar. 



I fugtige Skovegne, paa forskellige Planter. 



1. B. ru fifrons Fall. (Fig. 164). Ben klart gule. c? 

 og Q forskellige i Form og Farve, cf^ Mørkbrunlig, glin- 

 sende, gulhaaret; Cuneus gul; inderste 

 Følehornsled blegt, med mørkere Rod ; 

 2. Led mørkt; 3. og 4. Led lysere, men 

 med brunlig Spids. 9: Hoved rødligt; 

 Halvdækvinger hvælvede og bugede, 

 uden Cuneus og Membran; Følehorn 

 blege, men inderste Led og Spidsen 

 af 2. Led mørke. L. d* ca. 4 mm; 9 

 2^/2—3 mm. 



Temmelig almindelig paa solbe- 

 skinnede Enge i og ved Skove. 



54. Ph^lus Hahn. 

 Krop stærkt forlænget, næsten 



parallelsidet, temmelig glinsende. 



Fig. 164. Byrsoptera 

 rufifrons Fall. 9- 



