276 



Indtryk, bagtil mindst dobbelt saa bred som fortil. 

 Laar ret kraftige; Skinneben sorttomede; Tomene 

 næsten altid udgaaende fra sorte Prikker. Farven 

 meget foranderlig. 



Oversigt over Arterne. 



1. Oversidens Behaaring tæt, sølvhvidlig. 1. albipénnis. 

 Oversidens Behaaring mørk 2. 



2. 1. og 2. Følehornsled sædvanlig overvejende 



blege. Oversiden grønlig (efter Døden gulag- 



tig) 2. chrysånthemi. 



1. og 2. Følehornsled helt eller delvis sorte. Over- 

 siden mørk, uden grønlig Farve.. 3. arbustorum. 



1. PI. albipénnis Fall. Hannen mere forlænget end 

 Hunnen. Lysere eller mørkere grønlig, tæt sølvhaaret; 

 Forkroppen, Clavusspidsen, Cuneusspidsen og en Plet tæt 

 ved Coriumspidsen ofte mørke. Membran med en lys 

 Plet ved Coriumspidsen. Laar brunlige; Skinneben hvid- 

 lige, kraftig mørktornede. 1. og 2. Følehornsled sorte; 

 Spidsen af 2. Led samt 3. og 4. Led ofte gulagtige. L. 3 

 — 3^/2 mm. 



Ikke sjælden, men næsten udelukkende paa Strand- 

 malurt (Artemisia maritima) ved Kysterne. 



2. PI. chrysånthemi WolfP. (viridulus Fall). Bleg 

 gulgrønlig; Membran ofte med en brunligmørk Plet neden- 

 for Cuneusspidsen. Laar mørkprikkede og Skinneben sort- 

 tornede. Følehorn blege; inderste Led mørkt ved Roden 

 og med en mørk Ring lidt foran Spidsen; 2. Led ved selve 

 Roden sort. L. 3^/2 — 4 mm. 



Almindelig overalt i tørre Egne. 



3. PI. arbustorum Fabr. (Fig. 169). Sort eller brun- 

 lig, sjældnere graalig; Membran mørk, med en hvidlig 

 Plet under Cuneusspidsen. Ben blege; Laar mørkplettede ; 

 Skinneben kort sorttomede; Tornene udgaaende fra tem- 

 melig store sorte Prikker. Følehornenes 1. og 2. Led samt 

 yderste Led sorte, Resten af Følehornene gulagtig; sjæld- 

 nere er 1. og 2. Led delvis noget lyse. L. 3^/2 — 4 mm. 



