37 



Steder har vist sig at anrette Skade paa den spæde Fiske- 

 yngel. Den kan ligesom Rygsvømmerne tilføje smertelige 

 Stik. Æggene aflægges om Foraaret paa Vandplanter og 

 klæbes sammen til Klumper. Efter Larvernes tredie Hud- 

 skifte kommer Vingerne frem. 



2. Åphelocheirus Westw. 



Hoved lille, meget dybt indsænket i Forbryst- 

 stykket. Følehornene temmelig lange, ragende et 

 godt Stykke udenfor Hovedet (4. Led smalt til- 

 spidset, omtrent saa langt som 2. og 3. Led til- 

 sammen). Snabelen lang, lagt ind mod Brystet. 

 Forlaaret udvidet mod Roden; forreste Benpar 

 iøvrigt ikke særlig udviklet fremfor Mellem- og 

 Bagbenene; Foden 2-leddet paa alle Ben. Mellem- 

 og Bagbenene ikke særlig kraftige Svømmeben. 

 Bugens Siderande uden Haarfrynser; de enkelte 

 Leds Baghjørner tandformet bagudrettede (de for- 

 reste Leds dog i mindre Grad). 



Slægtens Arter er dimorfe, d. v. s. de optræder i 

 vingede og kortvingede Former, af hvilke den vingede 

 Form er meget sjælden. Den kortvingede Form kan 

 betragtes som kønsmodne Dyr, hvis Udvikling iøvrigt 

 er standset paa sidste Larvetrin (eller det saakaldte Nymfe- 

 stadium). 



L A. Montandoni Horv. (Fig. 15). Oversiden sort. 

 Forbryststykkets og Bagkroppens yderste Siderande sæd- 

 vanlig bleggule. Hoved, Snabel, Følehorn og Ben bleg- 

 gule; Hovedet dog ofte mere eller mindre brunligt. Krop- 

 pens Underside lysere eller mørkere begfarvet. Forryggen 

 meget kort, langt bredere bagtil end fortil. Forranden fortil 

 i Midten meget dybt, halvcirkelformet indbuet. Bagranden 

 næsten lige, Siderandene noget afrundede. Halvdækvinger 



