49 



7. G. argentåtus Schum. Vor mindste Art, men 

 dog kun ubetydelig mindre end G. odontogaster. Den 

 kendes lettest ved, at Bagskinneben og Bagfod tilsammen 

 omtrent er 1/4 kortere end Laaret, hvilket ikke er Til- 

 fældet hos nogen anden indenlandsk Art. 4. Følehornsled 

 næsten saa langt som inderste Led. Bagbenenes inderste 

 Fodled VI2 Gang saa langt som 2. Led. 6. Bugskinne hos 

 Hannen og første, skarpt kølede Genitalsegment hos 

 Hunnen omtrent som hos foregaaende Art. L. 6^/2 — 8 mm. 



Ikke almindelig; den er næsten altid vinget. 



3. Vélia Latr. 



Denne Slægt staar den foregaaende nær, men 

 er dog i flere Henseender meget afvigende. Kroppen 

 er tættere bygget, fint filtagtig behaaret. Føle- 

 hornenes inderste Led er stærkt buet og lidt 

 kraftigere end de øvrige 3 Led, der indbyrdes 

 omtrent er af samme Længde. Snabelen 3-leddet. 

 Hofteparrene har paa det nærmeste samme (temme- 

 lig korte) Afstand fra hinanden, og de enkelte 

 Benpars Hofter er tættere sammenstillede, ligesom 

 der ikke er nær saa stor Forskel i Størrelsen og 

 Formen af de forskellige Benpar; Laarene er 

 ikke traadfine; Baglaarene hos Hannen endogsaa 

 fortykkede og forsynede med 2 Torne. Mellem- 

 skinneben paa Indersiden med fine, buede Haar. 

 Fødder 3-leddede, men inderste Led meget kort. 

 Forbryststykket fortil smallere. Bagkroppen oven- 

 til flad eller udhulet-rendet, dens Underside halv- 

 cylindrisk. 



Kønsdimorfisme større end hos foregaaende Slægt. 

 Under nordlige Breddegrader er Dyrene uvingede. De 

 findes flokkevis, særlig paa rindende Vand, og de løber 



A. C. Jensen-Haarup : Tæger. 4 



