127 



21. Trapezonotus Fieb. 



Oversiden nøgen, mat, sort og graaliggul, med 

 mørke Prikker. Forryg bagtil lys, sortprikket 

 (Forranden i Midten oftest smalt gulfarvet), meget 

 bredere end lang. Siderne skarpt listeformet ran- 

 dede og For- og Bagranden noget indbuede. In- 

 derste Følehornsled naar ikke forbi Hovedets Spids. 

 Skinneben mere eller mindre tornede; Forskinne- 

 ben svagere eller stærkere krummede, særlig hos 

 Hannen. Følehorn og Ben ofte noget forskelligt 

 farvede hos Han og Hun. 



Udprægede Sandjords- og Hededyr, der overvintrer og 

 derfor allerede træffes i det tidligste Foraar. 



Oversigt over Arterne. 



1. Membran rudimentær 3. anorus. 



Membran fuldt udviklet 2. 



2. Scutellum sort, uden lyse Pletter. Inderste 



Følehornsled hos Hannen rødliggult 1. arenårius. 

 Scutellum sort, med en lille, lys Stribe paa hver 

 Side henimod Spidsen. 3. Følehornsled hos 

 Hannen rødligt i Midten 2. distinguéndus. 



1. Tr. arenårius L. (agréstis Fall.). (Pig. 80a). Mel- 

 lem- og Bagskinneben børstehaaret-tornede, overvejende 

 mørke. Forbryststykkets listeformede Siderande klart 

 bleggule i hele deres Længde. Corium med en mørk 

 Plet ved Inderhjørnet. Membran sod- eller røgfarvet, 

 med delvis hvidlige Ribber, undertiden rudimentær. L. 

 3'l2— 4^2 mm. Hannen: Følehornenes inderste Led og 

 Forben klart rødliggule. Hunnen: Følehorn helt sorte. 

 Forlaar sorte, med rødliggul Spids, Forskinneben rødlig- 

 gule, med sort Spids. 



Almindelig overalt paa tør og sandet Jord, særlig i 

 Hedeegne. 



2. Tr. distinguéndus Flor. Skinneben nøgne eller 

 kun med enkelte, svagt fremtrædende Børstehaar; alle 



