129 



ved Forryggens oprette, spredte Behaaring. For- 

 skinneben rette. 



1. Sphr. nebulosus Fall. (Fig. 80 &). Følehorn sæd- 

 vanlig sorte, men 2. Led ofte og 3. ikke sjælden gulagtige. 

 Laar sorte. Skinneben bleggule, med mørk Rod og Spids; 

 Bagskinnebenenes Rodhalvdel, eller endog hele Skinne- 

 benet, mørkt. Forryggen bagtil gulagtig, med mørke Prik- 

 ker og Pletter; de smalle, skarpt afsatte Siderande med en- 

 kelte mørke Porepunkter, der hvert bærer et opret Haar. 

 Scutellum paa hver Side mod Spidsen med en gulagtig 

 Stribe. Halvdækvingernes mørke typiske Tegning som 

 vist paa Fig. Membran spredt mørk- og lysplettet, med 

 smalt hvidligfarvede Ribber; mest konstant er en mindre 

 hvidlig Plet lige under Coriumspidsen. L. 4^/2— 5'/2 mm. 



Mindre almindelig; hyppigst i sandede Bakke- og 

 Hedeegne i Jylland. 



23. Aphanus Lap. 

 (Rhyparochromus Fieb.). 



Farve som hos de nærmest foregaaende Slæg- 

 ter, men Kroppen mere langstrakt og større. Føle- 

 horn temmelig slanke, og deres inderste Led naar 

 forbi Hovedets Spids. Bagbenenes inderste Fod- 

 led omtrent dobbelt saa langt som de to følgende 

 Led tilsammen; Mellembenenes inderste Fodled 

 længere, eller endog betydelig længere, end de to 

 følgende Led tilsammen (Mellemskinnebenenes in- 

 derste Fodled hos de tre foregaaende Slægter 

 aldrig længere, ofte kortere, end de to følgende 

 Led tilsammen). Forlaar med en kraftig Torn paa 

 Undersiden. Mellem- og Bagskinneben stærkt 

 tornede. 



Sandmarks- og Hededyr, der ofte overvintrer som voksne. 



A. c. Jensen-Haarup : Tæger. 9 



