153 



dede og ligesom Halvdækvingernes tydelig udfla- 

 dede Siderande stormaskede. Hovedets Siderande 

 (mellem Følehornsrod og Øje) med en fremadret- 

 tet Torn (en lignende, eller to tætstillede Torne 

 paa Issen). Forryg fortil i Midten kraftig masket, 

 blæreformet-hævet. Halvvingedækkernes Midtfelt 

 temmelig dybt rendeformet-udhulet. 



Paa forskellige Planter, bl. a. Thymus, Mentha og Ar- 

 temisia (Bynke), særlig paa let og sandet Jord. 



Oversigt over Arterne. 



Følehorn tiltrykt-kortbørstede. Forryggens For- 

 hjørner svagt udvidede, med 2 — 3 Rækker 

 Masker. Tornen bag Følehornsroden kort. . . 



2. strichnocera. 



Følehorn udstaaende langbørstede. Forryggens 

 Forhjørner stærkt udfladede, med 3—4 Ræk- 

 ker Masker. Tornen bag Følehornsroden lang 

 og sylspids 1. tricornis. 



1. D. tricornis Schrnk. (crassicornis Fall.). (Fig. 96). 

 Bred. Oversiden graalig; Hoved og Forryg (mellem de 

 lyse Længdekøle) mørke eller sorte. Ho- 

 ved med to fremadrettede, tætstillede Tor- 

 ne fra Issen og med en Torn paa hver 

 Side ved Roden af Følehornene. For- 

 ryggens fremstaaende Forhjørner næsten 

 vinkelformede, men med afrundet yder- 

 ste Spids, dens 3 Køle hver med en 

 Række Masker (ses let fra Siden). Halv- 

 dækvingernes Sider med 2 Rækker Ma- 

 sker, over Midten dog ofte kun med 1 

 Række. L. 2^2— 3^/2 mm. 



I tørre Egne; ikke meget almindelig, 

 men udbredt og paa de under Slægtsbe- 

 skrivelsen anførte Planter. 



Fig. 96. Dictyo 

 nota tricornis > 

 Schrnk. 



2. D. strichnocera Fieb. Smallere end foregaaende 

 og Forryggens Forhjørner kun lidt fremstaaende, ligesom 



