210 



og Laarene) mere eller mindre marmoreret. Ikke 

 sjælden kortvinget. 



Meget foranderlige Tæger. 



Paa Buske og Træer og ofte paa Grenene og Stam- 

 merne, med hvis Farve deres egen falder godt sammen, 

 navnlig hvor der er Lavarter tilstede. De angives at gøre 

 Jagt paa Bladlus og Smaalarver. De er overordentlig bløde 

 og skøre, og ved Indsamlingen og Præpareringen brydes 

 Ben og Følehorn meget let af dem. 



Oversigt over Arterne*). 



1. Kun Forskinneben med 3 mørke Ringe; Mel- 



lemskinneben uden tydelige, mørke Ringe og 

 Bagskinneben kun bredt mørke ved Roden . . 2. 

 Alle Skinneben mørkringede 3. 



2. Inderste Følehornsled tyndt og slankt, tyndest 



over Midten, temmelig langbørstet 4. ulm i. 



Inderste Følehornsled tykkere, tykkest i Nær- 

 heden af Midten, noget krummet, temmelig 

 kortbørstet 5. våripes. 



3. Inderste Følehornsled med 3 sorte Streger paa 



langs, meget langt og slankt (saa langt som 

 Forryggen og det halve Hoved tilsammen)... 



3. populi. 

 Inderste Følehornsled mørkprikket eller mørk- 

 marmoreret, sjælden helt sort paa Undersiden, 

 mindre stærkt forlænget 4. 



4. Oversidens Grundfarve grønlighvid. Forryggens 



Sider sorte, oftest under skarp Begrænsning 

 indadtil. Halvdækvingerne sædvanlig med 

 skarp, mørk Tegning. Inderste Følehornsled 

 gerne helt mørkt underneden. Baglaar mindre 



stærkt forlængede 1. til i æ. 



Oversiden mere rødbrunlig eller graalig og min- 

 dre skarpt mørkplettet. Forryggens Sider ikke 

 skarpt sorttegnede. Inderste Følehornsled ikke 

 helt sort paa Undersiden. Baglaar stærkt for- 

 længede 5. 



5. Mellemskinnebenenes mørke Ringe smallere end 



de lyse Mellemrum (som hos tiliæ) 



2. longipénnis» 

 Mellemskinnebenenes mørke Ringe bredere end 

 de mellemliggende lyse Partier 6. 



*) I denne Oversigt er et Par Arter medtagne (uden Nr.), som sikkert 

 vil kunne findes her i Landet. 



