212 



ende. Hoved nedbøjet. Ho- 

 ved, Forryg og Scutellum 

 uden bleg Længdelinie i 

 Midten. Baglaar meget 

 lange, svagere fortykkede 

 indadtil ; Bagskinneben me- 

 get lange. En mere rød- 

 lig, skarpt plettet Form er 

 Varieteten fl oral i s Fabr. 

 L. 6—7 mm. 



Almindelig overalt, men 

 særlig i Skovegne, hvor 

 der er Eg og Birk. 



5. Ph. våripes Boh. Af 

 Farve omtrent som fore- 

 gaaende, men Hoved, For- 

 Fig.131. Phytocoris populi Linn. ^^ ^^ sædvanlig ogsaa 



Scutellum med en bleg Midtlinie; Forryggen desuden of- 

 test med en bleg Længdelinie mod hver Side. Inderste 

 Følehornsled kortere og tykkere og en Del tykkere end 

 Forskinnebenene. Øjne langt mindre hvælvede og udstaa- 

 staaende. Hoved næsten lige fremstrakt. Baglaar kortere 

 og meget tykkere indadtil, og Bagskinnebenene ikke saa 

 lange som hos foregaaende Art. Som Ph. ulmi ofte kort- 

 vinget. L. 5 — 6 mm. 



Sjælden; forekommer f. Eks. i Egnen mellem- Silke- 

 borg og Randers. 



11. Megacoélum Fieb. 



Krop forlænget. Oversiden uden filtagtig tillig- 

 gende Behaaring. Følehornenes inderste Led saa 

 langt som Forryggen; 2. Led omtrent 2V2 Gang 

 saa langt som inderste Led. Forryggen ikke dob- 

 belt saa bred bagtil som fortil. Følehornenes 3. 

 og 4. Led saa tykke som 2. Led. løvrigt omtrent 

 som den følgende Slægt. 



