232 



mørkere brunlig plettet, spredt punkteret. Bag- 

 laar med en brunlig mørk Ring; Bagskinne- 

 ben (ofte ogsaa de mellemste) med 2 mørke 

 Ringe. L. 3^/2—4 mm. Hyppig omkring Ro- 

 stock C. lutéscens Schill. 



Scutellum punkteret. Oversiden begbrunlig eller 

 begsort, noget lysplettet, tæt punkteret. Ben 

 mørkringede eller næsten helt mørke. L. 3^/2 

 — 4 mm. Funden i Skaane. C. punctulåtus Fall.]. 



24. Cdpsus Fabr. (Fieb.). 



Krop ægdannet oval, nøgen. Forryg og Halv- 

 dækvinger stærkt og grovt punkterede eller endog 

 rynkede. Inderste Følehornsled rager betydelig 

 frem foran Hovedets Spids ; 2. Led næsten 3 Gange 

 saa langt som inderste Led, mod Spidsen svagt 

 knippelformet fortykket. Membranens yderste CeHe- 

 ribbe noget bueformet krummet. 



Oftest paa Træer og Buske i tørre Skovegne. Denne 

 Slægt, der har givet Navn til hele Familien, omfatter efter 

 den nyere Systematik kun forholdsvis faa Arter, idet dens 

 oprindelige Arter i de allerfleste Tilfælde er blevet op- 

 førte under andre Slægtsnavne. 



Oversigt over Arterne. 



Cuneus sort ligesom hele Oversiden (dog med 

 Undtagelse af Scutellum, der ofte er rødliggul). 

 Scutellum helt glat 1. scutellåris. 



Cuneus rødlig, med mørk Spids. Oversiden ofte 

 rødligbrunlig. Scutellum mere eller mindre 

 punkteret 2. seguisinus. 



1. C. scutellåris Fabr. (Fig. 140). Oversiden helt 

 sort; Scutellum dog i de fleste Tilfælde klart rødliggul og 

 Hovedet bagtil (Nakken) oftest af samme Farve. Scutel- 

 lum stærkt glinsende, upunkteret. Følehorn sædvanlig 

 sorte; 2. Led slankt og kun svagt tykkere mod Spidsen. 

 Ben sjælden helt rødliggule; Skinneben ofte helt sorte, 

 ikke sjælden kun mørkere mod Spidsen eller med 2 brun- 

 lige Ringe. Fødder hyppigst sorte. L. ca. 6 mm. 



