24] 



31. Strongylocoris Blanch. 

 (Stiphrosoma Fieb.). 



Kort ægformet og tæt bygget. Følehorn temme- 

 lig korte. Hoved nedbøjet, meget bredt mellem 

 Øjnene. Forryg kort og bred. Inderste Følehorns- 

 led kort; 2. Led ca. 3 Gange længere, omtrent saa 

 langt som de næsten ens lange 3. og 4. Led tilsam- 

 men, mod Spidsen noget tykkere. Oversiden tæt 

 og fint punkteret. 



Paa tørre Marker. 



Oversigt over Arterne. 



Oversiden sort. Hoved gulrødligt, l.leucocéphalus. 

 Oversiden helt gulagtig 2. lu ri dus. 



1. Str. leucocéphalus Linn. (Fig. 146). Ben gule; 

 Fødder mørke. Følehorn mørke, inderste Led gult. Ho- 

 ved glinsende, ikke punkteret. L. 3— 

 3^/2 mm. 



Ikke sjælden. 



2. Str. luridus Fall. Helt gul- 

 agtig. Følehorn og Fødder mørkere 

 mod Spidsen. Oversiden tydeligere og 

 tættere korthaaret end hos foregaaende 

 Art. Hoved ikke punkteret. L. 3^/2 — 

 4 mm. 



Sjælden; Klitmøller, Rye, Lindum, 

 Faaborg, Langesø (Fyn), Bornholm. 



32. Hålticus Hahn. 



Fig. 146. Strongylo- 



Som det latinske Slægtsnavn coris leucocéphalus 



Linn. 

 antyder, er denne Slægts Arter 



jordloppelignende *). Scutellum forholdsvis lille. 



Mangler oftest Membran; de membranløse Indi- 



*) En Slægt af Jordlopperne (Biller) hedder Haltica. 

 A. C. Jensen-Haarup : Tæger. 16 



