254 



mere end dobbelt saa langt som 4. Led. Mem- 

 bran lys 7. concolor. 



3. Følehornsled meget længere end (næsten dob- 

 belt saa langt som) 2. Led, ikke dobbelt saa 

 langt som 4. Led. L. 4—5 mm. I Sønderjyl- 

 land ved „Nordschleswigsche Weiche", i Nær- 

 heden af Flensborg) O. adenocårpi Perr. 



15. Temmelig smal. Cuneus samt Membranribber 

 gule. Baglaar fortykkede. Skinneben med 

 smaa, mørke Torne. Overside gulgrønlig. L. 

 3 — 3^/2 mm 8. ericetorum. 



Kort ægformet. Cuneus fra næsten skarlagen- 

 rødlig til ensfarvet grønlig; i Tilfælde af grøn- 

 lig Cuneus er Membranribberne smudsig graa- 

 lige, ellers mere rødlige. Issen med kraftig 

 Nakkeliste. L. 2^/2—3 mm. Angivet fra sles- 

 vigholstensk Vesterhavsstrand. . O. rubidus Fieb. 



1. O. bilineåtus Fall. (Fig. 155). Grønlig-blaalig gul. 

 Hoved og Scutellum som oftest langs Midten med brunlig- 

 mørk Plet, og Forryggen fortil 

 samt i mindre Grad mod Siderne 

 mørk. Halvdækvinger grønlig- 

 brunlige eller -gullige; Clavus 

 indadtil og indre Coriumhjørne 

 mørkere; Corium noget lysere 

 ved Roden. Følehorn mørke; 2. 

 Led dog i mere eller mindre Grad 

 blegt. Ben graaliggule. L. ca. 5 mm. 



Hidtil meget sjælden; Jægers- 

 borg Dyrehave, Bøllemosen. Er 

 sikkert mere udbredt her i Landet. 

 2. O. marginålis Reut. En 

 stor og langstrakt, forholdsvis 

 kraftig Art. Temmelig langt gul- 

 haaret. Halvdækvingernes Sider 

 næsten frynsehaarede (cilierede). 

 Ensartet grønlig, men ofte, og 

 navnlig efter Døden, afbleget. Membrancellernes Ribber 

 grønlige. Følehorn næsten saa lange som Kroppen, lyse; 

 inderste Led lidt kortere end Hovedet, hos Hannen mørke 



Fig. 155. Orthotylus bili- 

 neåtus Fall. 



