107 



kunne findes i Skagerak. Den kan opnaa omtrent 

 samme Størrelse som P. borealis, men ligner mest P. Mon- 

 tagui. Den kendes ved følgende Kendetegn : 3. Par Kæbe- 

 fødder har en Ydergren, der næsten er lige saa lang som 

 det paagældende Lems 

 tredjeyderste Led. An- 

 tennepladens Tand ra- 

 ger omtrent saa langt 

 frem som selve Pladens 

 Spids. Højre Kropfod 

 af 2. Par har Leddet nær- 

 mest indenfor Klosaks- 

 en delt i 5 Led. Larven 

 se S. 39.] 



1. P. borealis 

 Krøyer. Den store røde 

 Dybhavsreje, Dram- 

 mensrejen, Norsk Reje 

 (især i Danmark), Svel- 

 viksrejen (især i Norge 

 (Fig. 67 og 68, / 



Fig. 67. Den røde Dybhavsreje, Pan- 

 dalus borealis, 9- Kis 1. — 5. Par 

 Kropben (Knækket paa det lange Fø- 

 lehorn findes naturligvis ikke i Vir- 

 keligheden) (efter Sars). 



Fig. 68. A Antenneplade. B højre 

 Ben af 2. Par og C Pandetornen af 

 1 Pandalus borealis, 2 P.Montagui, 

 3 P. propinquus. 4 Pandalina brevi- 

 rostris {1 eft. Sars, 2-4 eft. Caiman). 



efter Svelvik ved Drammensfjord) 

 Pandetornen meget slank, næsten lige, 

 men med en svag Bøjning 

 opad; indtil dobbelt saa 

 lang som Skjoldet (længst 

 hos unge Dyr). Spidsen 

 tvekløvet; foroven 14—16 

 Tænder jævnt fordelte næ- 

 sten til Spidsen, men hvor- 

 af dog 4—5 sidder inde paa 

 Skjoldet; forneden 6—7 

 Tænder. Skjoldet glat, 

 uden Torne, bortset fra 

 demvedPandetornensRod 

 og under Øjet. Halen af 

 Længde med Skjold og 



Pandetorn tilsammen. 

 Den frie Sidedel paa 2. Ha- 

 leled meget stor, især hos 

 Q. Paa Ryggen af 3. Haleled 

 en svag, but Køl. En spids 



