115 



udklækkes i August. Larven kendes ikke. L. oftest 70—100 

 mm, men kan blive 160 mm; den hører saaledes til de 



Fig. 70. 



Fig. 71. 



Fig. 70. Glasrejen, P. tarda (eft. WoUebæk. Fig. 71. / Haleviften 

 af P. tarda, 2 samme af P. sivado (eft. Sars). 



aller største Rejer. Paa et Eksemplar paa 150 mm maaler 

 Skjoldet 43 mm. 



Er ikke Genstand for noget Fiskeri, men har alligevel 

 stor Betydning, da den er Næring for flere store Havdyr, 

 f. Eks. Svartsiden. 



Udbredt fra Grønland gennem Atlanterhavet helt ind 

 i Middelhavet. Meget almindelig i det dybe Skagerak, 

 hvor den ofte findes sammen med den røde Dybhavsreje 

 (Pandalus borealis). Lever oftest paa 3(X)— 600 m, men 

 kan svømme meget nærmere ved Overfladen og gaar 

 maaske ogsaa ned paa meget dybere Vand. 



Paa Skjoldet, lige bag Pandetornen, findes undertiden 

 en duskformet Snylter af ukendt Art. 



2. P. sivado Risso (Fig. 71, 2). Ligner i høj Grad 



foregaaende Art, men kendes paa følgende Karakterer: 



bageste Haleled er lige afskaaret; næstbageste Haleled 



ender med en meget lille Tand. Ingen skarp Rygkøl. 



Farve som foregaaende Art. Største danske Eksemplar 



80 mm, hvoraf Skjoldet 25 mm. 



Udbredt fra Norge til Middelhavet; i Danmark taget 

 2 Gange i Skagerak, begge Gange vistnok paa omtrent 

 200 m. 



