86 



meget bevægelige Eremitkrebs omkring og kan saaledes 

 stadig faa tilført Næring, medens Krebsen ikke blot har 

 den Fordel, at dens Hus stadig vokser efter dens Legemes 

 Form, men desuden faar sin bløde Hale og sine Æg i 

 hvert Fald delvis beskyttede; dette ses af, at der meget 

 ofte snylter Rhizocephaler paa de Eremitkrebs, hvis Hus 

 er nøgent, medens der saa at sige aldrig er Snyltere paa 

 dem med bevokset Skal. (Om Snylterne se under Arterne). 

 Goplepolyperne gaar meget hurtig til Grunde paa forladte 

 Skaller. Om Svampen Suberites ficus, der paa de tynde Taarn- 

 snegleskaller kan blive lige saa stor som en Valdnød eller 

 mere, angives det, at Svampen skal kunne helt lukke 

 Eremitkrebsen inde, saa at den bliver dræbt i sit Hus; 

 men dette er usandsynligt, idet Krebsen med Lethed vilde 

 kunne klippe Hul i den bløde Svamp med sine kraftige 

 Klosakse. 



Mest interessant er dog Forholdet med Søanemonerne. 

 Desværre har man i den Henseende ingen Iagttagelser 

 over vore danske Arter; men i Norge, Sverige og England 

 findes der en Søanemone (Adamsia palliata), der lever paa 

 Eupagurus prideauxii. Søanemonen sidder saaledes, at 

 dens Mundaabning er lige under Krebsens Mund, og det 

 er sandsynligt, at Krebsen af og til stikker noget af sit 

 eget Bytte ind i Munden paa sin Gæst. Sikkert er det 

 derimod, at denne beskytter sin Vært med Nældeblærerne 

 paa sine Fangarme, og at den afsondrer en Kalkskorpe, 

 der forøger Størrelsen af Sneglehuset. Naar dette alligevel 

 bliver for lille, opsøger Eremitkrebsen sig en ny Bolig og 

 flytter med sine Sakse sin Gæst over paa den nye Skal. 

 Ved denne Behandling løsner Søanemonen sig let, hvor- 

 imod den ellers altid ved Berøring trækker sig sammen 

 og suger sig ind til Underlaget endnu fastere end ellers. 

 (Efter Aurivillius; se Litteraturfortegnelsen). 



Eremitkrebsene forsvarer sig ved at trække sig ind i 

 deres Skal, og de holder sig saa fast, at hvis man vil trække 

 dem ud, river man i hvert Fald nogle Ben af, hvis ikke 

 hele Halen bliver siddende. Ofte kan man dog faa dem 

 til selv at krybe ud ved at lægge dem i Ferskvand. 



I Danmark findes 5 Arter fordelte paa 2 Slægter, der 

 ligner hinanden meget. Slægtskarakteren findes kun hos cf ; 

 9 vil let kunne bestemmes ved Hjælp af Artsbeskrivelserne. 



Oversigt over Slægterne. 



(S har ikke noget Vedhæng ved Roden af venstre 

 Ben af 5. Par Eupagurus. 



d" har et stort krumt Parringsvedhæng ved Roden 

 af venstre Ben af 5. Par Anapagurus. 



