77 



Ligheden med den almindelige Markmus er meget stor; de 

 bedste Kjendemærker ere i Ydre Ørets Tykkelse og korte Haar- 

 klædning, i Hovedskallen Næsebenets større Smalhed fortil. 

 Formen af mellemste øvre Kindtand er ikke helt paalidelig. 



Kjendes hos os kun fra Jylland, hvor den er almindelig i 

 den sydlige Del, men stærkt aftagende i Tal nordefter; endnu 

 er den ikke eftervist nordligere end Viborg og Skive. I Ugle- 

 gylp fra de paagjeldende Egne ere dens Knogler at finde mere 

 eller mindre talrig. Den kjendes ikke fra Norge og Sverig, 

 og den lever i Nutiden ikke i England; Syd for Danmark er 

 den derimod vidt udbredt. Den er vist blandt de Arter, der 

 senest ere indvandrede i Danmark, først efter at Øernes For- 

 bindelse med Jylland var løsnet. 



25. Markmus (Arvicola agrestis (L.)). 

 (Mus, Microtus, Hypudæus agrestis, Microtus gregarius, 



Arvicola campestris.) 

 Krop 102 mm^ Hale 27, Øre 12, Fod 18. Væsenlig som A. 

 arvalis. Men : Øret tyndt, klædt med lange Haar. Halens Over- 

 side helt klædt med brune Haar. Forreste øvre Kindtand har 



b. a. 



Pig. 29. Markmus. Hovedskal. Pig. 30. Markmus. Nedre (a) og øvre (b) 

 Naturlig Størrelse. højre Kindtand-Række', Slidflade. Porst. 



oftest 5 Slynger, men ikke sjelden 6, idet den bageste af de 

 5 er udvidet og delt; forreste nedre har oftest 9 Slynger, men 

 ofte er den forreste af de 9 Slynger mere eller mindre dybt 

 delt, saa at der kan tælles indtil 12 Slynger; mellemste øvre 

 har oftest 5 Slynger, men ikke helt sjelden, omtrent hos 5 af 

 100, findes kun 4 Slynger, idet de to bageste ikke ere skilte; 

 bageste øvre har oftest 6, undertiden 7 Slynger, oftest 4, under- 

 tiden 5 fremspringende Hjørner paa Indersiden. Næsebenet 

 fortil stærkt udvidet til Siden; Trommebenet lidt større og 



