82 



gjelder ofte ogsaa Trædepuden ved Grunden af 1ste Taa og 

 5te Finger. 



Husrotte og Vandrerotte ere de oprindelige overfor Hus- 

 musen, hos hvem der findes forskjellige Egenskaber, der tyde 

 paa større Evne til at bide og tygge. Senen i Kindmusklens 

 forreste yderste Lag har hos Husmusen fremkaldt en lille knop- 

 formet Udvæxt paa Overkjæbebenet foran Kindtænderne, og 

 Kindbuens forreste Del er bleven ualmindelig stærk under 

 Indflydelse af Kindmusklen; forreste Kindtand er bleven 

 særlig stor, medens bageste er mere vantreven; øvre Fortands 

 Slidflade er ikke jevn; ved dens ydre Rand er der et skarpt 

 Fremspring paa et Sted, hvor Tandbenet er mere haardt end 

 ellers. I forskjellige Smaating desuden, som Størrelse, Formen 

 af Pandebenets Øjehulerand, Formen af Mellemissebenet og 

 andet, er Husmusen en Modsætning til sine to nære 

 Slægtninge. 



Husrotten er som den mindre og som den mest alsidig ud- 

 viklede, den mere klatrende, lidt oprindeligere end den større, 

 mere jordbundne og mere til Svømning eller dog Færden ved 

 Vand tilbøjelige Vandrerotte. Større Øje, større ydre Øre og 

 mere opsvulmet Trommeben og længere Hale ere Egenskaber 

 hos Husrotten, der staa i Forbindelse med dens friere Liv. 

 Enkelte mere tilfældige Egenheder har den desuden overfor 

 Vandrerotten. 



Af de tre Arter, der fra første Færd ere hjemmehørende 

 hos os, er vistnok Dvergmusen den, der i de væsenligste 

 Henseender staar lavest. Den udmærker sig overfor de to 

 andre ved at have Ydervæggen af den Aabning foran Øje- 

 hulen, hvorigjennem Ansigtets Følenerve og en Del af Kind- 

 m.usklen gaa, forholdsvis smal, en Egenskab, der som oftest 

 hos Muriderne klart nok er oprindelig, følgende med mindre 

 stærk Udvikling af Kindmusklen, men som hos Dvergmusen 

 maaske kunde være en Tilbagedannelse, følgende med Artens 

 meget ringe Størrelse, der ret sikkert er en Nedgang. I flere 

 andre Henseender er Dvergmusen naaet til et højere Trin 

 end de andre : Øret har faaet et paafaldende stort bageste Øre- 

 laag; Næsebenene ere indbyrdes sammenvoxede; Fodens 

 bageste Trædepuder ere ualmindelig langstrakte, hvad vist 

 staar i Forbindelse med Artens særlige Uddannelse i Klatring; 

 Halen bruges noget som Snohale. 



Brandmusen staar væsenlig et Trin lavere end dens nære 

 Slægtning Skovmusen, der af alle vore Mus er den mest be- 

 vægelige, den bedste Springer, udrustet med de bedste Sand- 

 ser. Bagfoden hos Skovmusen er ualmindelig lang og smal; 

 Snuden er lang. Næsebenet naaende langt frem, støttet af 

 Mellemkjæbebenet, vistnok paavirket af Næsemusklerne under 



