146 



den emailleklædte Spids dog kun lille og snart afslidt. 

 Hovedskallen kort, bred, Oversiden flad. Rummet mel- 

 lem Øjehulerne bredt; Øjehulen bagtil vidtaaben; paa 

 Pandebenet en Antydning af Udvæxt bag Øjehulen. 

 Trommehulen flad, indvendig udelt. Paafaldende ere de 

 uhyre fremstaaende Udvæxter bag Ørene. 



47. *Hvalros (Trichechus rosmaru 



(Odobænus rosmarus, Rosmarus arcticus, 



Legemets Læng- 



de fra Snudespids 

 tilHalespids indtil 

 omkring 3000 ^m 

 eller mere, Haar- 

 klædningens Far- 

 ve gulbrun, ens- 

 artet. Øvre Hjør- 

 netand hos Hun- 

 nen spinklere end 

 hos Hannen, un- 

 dertiden rettet lidt 

 indad, saa at den 

 med Spidsen kan 

 røre den tilsva- 

 rende paa modsat- 

 te Side. Længden 



af øvre Hjørnetand, maalt fra Kjæbens Rand i 

 lige Linie, hos en stor, gammel Han, 500 mm^ 

 Hovedskallens Længde 380, Underkjæbens 290. 



Den mægtige øvre Hjørnetand, de ejendom- 

 melig formede Hænder og Fødder med den 

 væsenligst nøgne Hud, med de stærkt forlæn- 

 gede Finger- og Taaspidser og med de van- 

 trevne Kløer, og den ensartet brungule Farve 

 gjøre strax Hvalrossen kjendelig. 



Den kjendes i Danmark kun fra Istidens 

 Aflejringer; nogle faa Levninger, mest Hjørne- 



s L.). 



.) 



Fig. 65. Hvalros. Han. Hovedskal. 



