186 



Haand og Fod væsenlig som hos Ovibos, men mindre 

 korte og brede. Snudens Varbørster svage. Haarklæd- 

 ningen over det meste af Legemet tæt, men kort. Tand- 

 sættet i alt væsenligt som hos Ovibos. Hovedskallen 

 ligeledes. Men Panden mere luftfyldt, Hornenes Ud- 

 spring skudt længere tilbage paa Pandebenet, Pande- 

 benets Bagrand skudt langt tilbage, næsten eller helt til 

 Nakkekammen, skydende Issebenet tilbage, og Pande- 

 benet bredende sig som Tag ud over Tindinggruben. 

 Trommehulen indvendig fyldt med svampet Benvæv. 



Af de to Vildoxer, der have levet hos os, er Bison-Oxen 

 den, der i Hornenes og Pandens Forhold er den oprindeligste; 

 den staar et lille Trin lavere end Uroxen. Hornene ere ikke 

 skudte fuldt saa langt tilbage som hos Uroxen, og den bageste Del 

 af Hjernekassens Loft har beholdt lidt mere af den oprindelige 

 hvælvede Form. Til Gjengjeld er Bison-Oxen den, der har faaet 

 den sværeste Forkrop; det ser ud, som om den nok saa meget maa 

 bruge Skulderen som selve Hovedet til Stød. Hos Uroxen er Horne- 

 nes Grund skudt helt tilbage til den bageste Rand af Hovedskallens 

 Overside, og hele Panden er ganske flad og skjoldformet udbredt. 

 Uroxens Forkrop er derimod lidt svagere end Bison-Oxens. 



Oversigt over de danske Arter af Oxe-Slægten (Bos). 



I. Hornet udspringende forholdsvis nær bag Øjehulen, et 

 Stykke foran Pandefladens Bagrand; Pandefladen hvælvet, 

 bagtil ikke skudt ud over Nakkefladen. Ryggens forreste Del 

 pukkelformet opstaaende. Forkroppen klædt med Manke. 

 Bison (Bos bison). 

 II. Hornet udspringende langt bag Øjehulen, paa Pandefladens 

 Bagrand; Pandefladen ikke hvælvet, bagtil skudt ud over 

 Nakkefladen. Ryggens forreste Del ikke pukkelformet op- 

 staaende. Forkroppen uden Manke. 

 Uroxe (Bos taurus urus). 



60. *Bison (Bos bison L.). 

 (Bos bonasus, priscus, Bison bonasus etc.) 

 Højden over Skulderen hos Hannen omkring \100^^. For- 

 kroppen meget svær. Ryggens forreste Del opstaaende som 

 Pukkel. (Pukkelen sees ogsaa i Skelettet, frembragt af de for- 



