200 



ogsaa fra Doggerbanken midt ude i Vesterhavet. Begge Arter staa nær 

 ved E. primigenius ; deres Kindtænder ville nogenlunde let kunne kjen- 

 des paa den tykkere, mere krusede Emaille; de have ogsaa et ringere 

 Tal af Tværkamme end hos E. primigenius, og Kammene ere mindre 

 tætstillede, E. meridionalis, en af de allerstørste Elefanter, har forholds- 

 vis lavkronede Kindtænder. Hos E. antiqvus ere Kindtænderne forholds- 

 vis smalle. 



Hvaler (Cetacea). 



Store Pattedyr, mere eller mindre levende af Rov, 

 udelukkende Vanddyr, uden Baglem, med mægtig 

 Hale med vandret Finne, med Forlemmet formet som 

 Aareblad, med Næseboret skudt langt tilbage op paa 

 Panden, uden Haarklædning, med vanslægtet Tandsæt. 



Blandt vore Hvaler have vi Medlemmer af begge de to 

 Hovedgrupper, hvori Hvalerne have udformet sig, Barde- 

 hvaler og Tandhvaler, Mystacoceti og Odontoceti. 



Til Bardehvalerne høre 3 af vore Slægter, Rethval-Slæg- 

 ten, Balæna, af Familien Balænidæ, Finhval- og Puk- 

 kelhval-Slægten, Balænoptera og Megaptera, af Fa- 

 milien Balænopteridæ. Overfor de ægte Tandhvaler ere 

 Medlemmerne af Bardehvalernes Gruppe (hvortil ogsaa hører 

 nogle uddøde tandbærende Hvaler, Zeuglodontiderne) væsen- 

 ligst de oprindelige. Deres Ansigt er ikke omformet af Van- 

 dets Tryk paa Hovedets Overside i en saa paafaldende Grad 

 som hos Tandhvalerne. I Ydre viser det sig i, at de have be- 

 holdt dobbelt Næsebor; i Hovedskallen er Virkningen vel 

 iøjnefaldende nok, i Overkjæbebenets og Pandebenets flade 

 udbredte Form og Tykkelsen af Knoglerne i Hovedskallens 

 Loft; men Næsehulen har beholdt meget af sit oprindelige 

 Præg, Næsebenene ere ret veludviklede, om end korte, og 

 danne paa sædvanlig Maade Tag over Næsegrubens bageste 

 Del, og Overkjæbebenet har ikke bredt sig op over den Del 

 af Pandebenet, der danner Øjehulens Tag. Hos de egenlige 

 Bardehvaler har Vandet derimod paa anden Maade faaet Lej- 

 lighed til at virke. Det er de ægte Bardéhvalers Vane ikke at 

 tage deres Bytte enkeltvis; de svømme med aabent Gab ind i 

 Stimer af mindre Fiske, Krebsdyr eller andre Smaadyr, som 

 de lade strømme ind i Gabet sammen med Vandet; det spise- 

 lige Indhold søge de at holde fast, medens de lukke Munden, 

 og Vandet strømmer ud igjen mellem Læberne; Vandet faar 

 derved stor Magt til at paavirke Mundhulen indenfra; det ud- 



