27 



I Mellem-Europa Syd for Danmark findes en Spidsmus-Slægt, C r o c i- 

 dura, med et Par Arter, C. aranea og C. leucodon, hvis Nord- 

 grændse ikke kjendes nøje. Trods al Søgen er det ikke lykkedes at efter- 

 vise Slægten hos os ; men det er ikke utænkeligt, at den engang kunde vise 

 sig her, eller at den i Fortiden havde været her. Slægten kjendes strax 

 fra vore Spidsmus paa de helt hvide Tænder uden mørke Spidser (man 

 lade sig ikke narre af, at Tænderne hos vore Spidsmus med Alderen 

 kunne blive saa nedslidte, at de mørke Spidser næsten ere forsvundne), 

 paa den forreste nedre Fortands simplere, ikke savtakkede Form, paa 

 Tilstedeværelse af kun 3 øvre Mellemtænder, paa de lange Haar, der 

 paa Halen findes indblandede spredt mellem de korte, o. a. 



Fig. 1 0. Brunflagermus (Vesperugo noctula). Set fra Ryggen. For- 

 mindsket. Tegnet efter Fotografi af det levende Dyr. 



Flagermus (Chiroptera)* 



Smaapattedyr, hvis Forlemmer ere omdannede til 

 Vinger, hvad der har præget sig dybt i deres øvrige 

 Bygning. Ellers slutte de sig nær til Insektæderne. 



Alle vore 12 Flagermus- Arter, fordelte i 4 Slægter, høre til 

 samme Familie, Vespertilionidæ, en af Flagermusenes 

 øverste Familier, den, hvis Medlemmer ere naaede højest som 

 Flyvere. 



Den af Slægterne, der har beholdt mest af Lighed med 

 oprindelige Insektædere, er Spidsøre -Slægten, Vespertilio, 



