136 



Den er i Nutiden i Danmark med Sikkerhed kun kjendt 

 fra Jylland, hvor den er almindelig, levende paa mange Slags 

 Land, dog vist især paa aabent Land, helst i Nærheden af 

 Vand. Paa Fyn har den tidligere levet; dens 

 f Knogler ere dér fundne i Jorden i en Aflej- 



I ring fra uvis Fortid paa Øxnebjerg, N. V. for 



s — (^ 2^ * Nyborg. Ogsaa paa Sjælland har den levet; 

 Levninger af den ere fundne i en Aflejring 

 Fig. 60. Ilder, fra Stenalderen i Maglemose N. V. for Sla- 

 Nedre højre Rov- gelse. Flere Levninger ere fundne i en jydsk 

 tand. Naturlig Kjøkkenmødding fra Ældre Stenalder. Den 

 Størrelse. har hos os en Del af sin Nordgrændse; fra 

 Norge kjendes den ikke i Nutiden; et enkelt 

 Fund haves fra Stenalderen fra den allersydligste Delaf Landet; 

 i Sverig lever den kun i den sydligere Del; i vore andre Nabo- 

 lande er den vidt udbredt. Grunden til, at den er forsvunden 

 fra de danske Øer, er vel snarest, at Øerne have været for smaa 

 og for afsides; er et eller andet Uheld tilstødt den paa Øerne, 

 har der ikke været Lejlighed til at raade Bod derpaa ved ny 

 Indvandring fra andre Egne. Og Uheld for Arten kunne sikkert 

 let indtræffe paa dens Nordgrændse. Den Føde, som den bedst 

 synes afpasset efter, og hvoraf den lever andensteds, større 

 gravende Gnavere som Kaniner, Jordegern, Hamstere og lig- 

 nende, finder den ikke meget af hos os; her maa den leve 

 af mere tilfældigt Bytte ; det ser ud, som om den særlig havde 

 lagt sig efter Frøer. 



Hvidfødte Ildere, Fritter, undertiden kaldte med eget Art-Navn 

 Mustela fur o, have undertiden været holdte tamme hos os, indførte 

 fra Udlandet. 



Flodilderen, Mustela lutreola, kjendes ikke fra Danmark; 

 men umuligt var det vel ikke, at den dog kunde være her, eller at den 

 havde været her. Den skal være funden i Holsten ; dens Nordgrændse 

 kjendes ikke. Den er en meget nær Slægtning af Ilderen, som den i alt 

 væsenligt ligner. Den er mere ensfarvet brun over det hele, ogsaa 

 Bundhaarene brune; forreste øvre Savtand plejer at have to Rødder; 

 Hovedskallens Overside er mere flad ; Trommebenet mere langstrakt. 



43. Lækat (Mustela erminea L.). 

 (Putorius, Foetorius, Ictis, Arctogale, Gale erminea.) 



Krop, maalt hos Han og Hun, 212 og 209 mm^ Hale 95 

 og 76, Øre 21 og 19, Fod 45 og 38. Lemmerne ret lange for- 

 holdsvis, Halen ret lang, dog ikke lidt vexlende i Længde. 



