155 



der skulde synes særlig egnet for Graasælen, er den Spettede 

 Sæl nu den raadende og har her en Yngleplads, medens den i 

 Stenalderen neppe var at finde; i en Kjøkkenmødding fra Yngre 

 Stenalder fandtes her Graasælens Knogler i stor Mængde, blandt 

 andet 31 1 løse Hjørnetænder, men vist ikke en eneste Knogle 

 af den Spettede Sæl. Arten er vidt udbredt til alle Sider for 

 Danmark. 



Levninger af Remmesælen, Erignathus barbatus, ere fundne 

 i Aflejringer fra Istiden i Sverig. Hos os er den ikke funden; men det 

 er ikke usandsynligt, at den har været her omkring Istiden. Den er en 

 af de oprindeligst formede af Nutidens Phocider, hvad der især viser 

 sig i Bygningen af Haand og Fod, der have forholdsvis meget tilbage af 

 Lighed med Land-Rovdyr; blandt andet er 3dje Finger den længste af 

 Fingrene. Ogsaa Hovedskallen har et oprindeligt Præg: Øjnene ere 

 forholdsvis smaa og have i mindre Grad end ellers sammentrykket 

 Panden imellem dem. Kindtænderne minde i Form nærmest om Phoca 

 vitulina, men ere ikke sammentrængte. 



Fig, 70. Vildsvin. Sus scrofa ferus. 



Hovdyr (Ungulata). 



Store, mest planteædende Pattedyr, væsenlig ud- 

 dannede som Løbere, trædende paa Taaspidserne, der 

 have faaet Hove. Tænderne paa mange Maader afvi- 

 gende fra Insektædernes. 



