175 



Den ringe Størrelse, den forholdsvis lange Hale og den 

 oftest ret spraglede Dragt udmærke strax Daadyret fra dets 

 nærmeste Slægtning Krondyret, ligeledes dets ejendommelige 

 Horn. 



I Danmark har Daadyret ikke været hjemmehørende efter 

 Istiden. I Aflejringer, der vistnok skrive sig fra en Afbrydelse 

 af Istiden, ere dets Knogler fundne paa to Steder i Jylland, 

 ved Ejstrup i Kolding-Egnen og ved Hollerup nær Randers. 

 Fundene tyde paa en noget egen Race, stor, høj benet, med 

 forholdsvis smaa Horn. I Middelalderen er Arten kunstig ind- 

 ført hertil, vist fra Syd-Europa, og endnu i Nutiden holdes 

 den her i Dyrehaver; nogle Steder er den gaaet som vild. I 

 Aflejringer fra Tiden før Istiden er den paavist enkelte Steder 

 i Mellem-Europa. Efter Istiden har den haft sit Hjemsted i 

 Lille- Asien og nogle Egne i Syd-Europa; i Mellem- og Nord- 

 Europa er den kunstig indført. 



56. *Kæmpehjort (Cervus giganteus Blumenb.). 

 (Cervus euryceros, hibernicus, megaceros, Megaceros 



giganteus etc.) 

 Højden over Skulderen hos Hannen omtrent nSO^m (maalt 

 paa et Skelet fra Irland). Dens Ydre kj endes ikke, undtagen 

 forsaavidt det kan skjønnes af Skelettet. Den voxne Hans 



Fig. 75. Kæmpehjort. Horn. 



Horn er meget stort, med forholdsvis lille Rosenkrands, ved 

 Grunden trindt, ret glat; Øjegrenen er enten ret anselig, under- 

 tiden fladtrykt og grenet, eller lille, tapformet, eller mangler; 

 Stammen udbreder sig snart til en mægtig Skovl, hvis For- 



