204 



Bygning er det langstrakte Ansigt, med lange Kjæber, hver 

 med en lang Række smaa, men forholdsvis veludviklede kegle- 

 formede Tænder, Egenskaber, der gjenfindes hos de oprinde- 

 ligere Tandhvaler. Fedtpuden foran Næseboret er forholdsvis 

 lille og naar ikke frem paa Snudespidsen, der i Ydre rager 

 frem som et Næb foran den hvælvede „Pande". Lagenorhyn- 

 chus og Tursiops have ikke saa paafaldende lange Kjæber som 

 Delphinus; om de i denne Henseende ere de mest oprinde- 

 lige eller ikke, lader sig vel neppe sige. Derimod ere de af- 

 gjort de oprindeligste i Ganens Form, der hos dem er den 

 sædvanlige flade, medens der hos Delphinus er fremkommet 

 en dybt udhulet bred Længdefure paa hver Side indenfor Tand- 

 raden. Kun i Enkeltheder som Hvirvlernes Tal, Tændernes 

 Sværhed, den nærmere Form af Mellemkjæben ere Lageno- 

 rhynchus og Tursiops forskjellige. 



Vore andre Delphinide-Slægter have kortere Ansigt, i for- 

 skjellig Grad, med kortere Tandrad, og Fedtpuden fylder mere 

 op og dækker over hele Snudespidsen, saa at der, i Ydre, 

 ikke findes noget tydeligt „Næb". Hos de tre Slægter Orca, 

 Pseudorca og Globiceps, hver med én Art, O. gladiator, 

 Spækhugger, P. crassidens, Halvspækhugger, og G. 

 melas. Grindehval, have Tænderne beholdt deres Kegle- 

 form; hos Phocæna, med eneste Art P. communis. Mar- 

 svin, have Tænderne faaet sammentrykt, bladformet udbredt 

 Krone, et Forhold der er ret enestaaende blandt Hvaler. Orca 

 er vistnok oprindelig i Luffens korte brede Form; Fedtpuden 

 foran Næsen er heller ikke saa stor som hos Pseudorca og 

 Globiceps, hos hvem den har givet Mellemkjæbebenene, paa 

 hvilke den nærmest hviler, saa stor Tilskyndelse til Væxt, at 

 de have bredt sig i en paafaldende Grad ud over Overkjæbe- 

 benene. Som Rovdyr, der tager stort Bytte som Sæler og 

 mindre Hvaler og endogsaa flænger i de største Hvaler, er 

 Orca uddannet højere end nogen anden Hval; i dens Bygning 

 har det givet sig Udtryk i Størrelsen og Sværheden af dens 

 Tænder. Pseudorca og Globiceps stemme overens ikke alene 

 i Størrelsen af Fedtpuden og den dermed følgende Brede af 

 Mellemkjæben, men ogsaa i Luffens ejendommelige smalle 

 spidse Form; hos Pseudorca er Luffen dog kun lille, medens 

 den hos Globiceps er paafaldende lang. Tænderne ere hos 

 Pseudorca noget færre end hos Orca, men næsten lige saa 

 stærke som hos den; hos Globiceps ere Tænderne derimod 

 ifærd med at vantrives noget. Næsegangen har hos Pseudorca 

 i Hovedskallen den Stilling, der er den sædvanlige hos Tand- 

 hvaler; hos Globiceps er den trængt usædvanlig langt tilbage, 

 op over Hjernekassen, saa at Næseboret ligger nær Nakke- 

 kammen. Naar undtages Tændernes ejendommelige Form, er 



