214 



66. Finhval eller Rørhval (Balænoptera mus- 



culus Companyo). 



(Balæna physalus, Physalus antiqvorum, Pterobalæna musculus, 



Balænoptera physalus.) 



Hele Legemets Længde indtil 65 Fod (20400 mm), sjelden 



70 (22000) eller mere. Kroppen forholdsvis slank, langstrakt. 



Rygfinnen ret lille og med kun svagt buede Rande. Luffen 



Fig. 93. Finhval. Efter Sars. 



ret anselig, omtrent ^/g — i/io af Legemets Længde. Barderne 

 blaasorte, ofte længdestribede med lysere Striber, de forreste 

 i højre Kjæbe hvide. Hele Legemets Overside sort; ogsaa 

 venstre Underlæbe sort; Undersiden, med højre Underlæbe, 

 hvid, ogsaa Undersiden af Luffe og Halefinne; Luffens Over- 

 side helt sort. Hovedskallens Længde 4050 mm^ Underkjæbens 

 Længde 39(X), de længste Barder omkring 650 mm lange. 



Som kæmpestor Art af Finhval-Slægten, den næststørste af 

 de nordlige Arter, med mørke Barder, undtagen forrest i højre 

 Kjæbe, med helt hvid Underside, ogsaa af Luffe og Hale- 

 finne, og uden hvidt Baand over Luffen er Finhvalen kjende- 

 lig fra sine Slægtninge. 



Den er nogle faa Gange strandet hos os, paa Jyllands Øst- 

 kyst og paa Nordkysten af Sjælland. Til de to tidligere kjendte 

 Tilfælde er der i 1905 kommet et nyt: en ung Hun blev i 

 April dræbt i Vejle Fjord, hvor den i nogen Tid havde op- 

 holdt sig; Skelettet havnede i Zoologisk Museum. Arten hører 

 hjemme i alle Verdenshave. 



Endnu to Arter af Slægten, Sej hval og Blaahval, Balæno- 

 pteraborealis (eller laticeps) og B. g i g a s (eller sibbaldii, ogsaa under- 

 tiden kaldet musculus), færdes ogsaa i det nordlige Atlanterhav og kunne 

 ventes ved Lejlighed at strande paa Danmarks Kyster. Sej hvalen er i 

 Størrelse mellem Vaagehval og Finhval ; den bliver op mod 50 Fod 

 (15700 mm) lang; den har ualmindelig smaa Luffer, der kun ere omtrent 

 ^/li af Legemets Længde; Barderne ere sorte med hvide Fryndser; 

 Farven er sort over det meste af Legemet; kun en Del af Undersiden 



