235 



ere fundne hos os i Nutiden, undtagen Døglingen. Fra Døg- 

 lingen kjendes den strax paa sin meget ringere Størrelse, 

 spinklere Form, længere Snude og mere skraanende Pande; 

 Tanden i Underkjæben har en helt anden Stilling og Form, 

 og Hovedskallen er helt anderledes, uden opstaaende Pukkel 

 paa Overkjæbebenet, o. s. v. Let kan den forvexles med en 

 tvivlsom, meget lidt kjendt Art af samme Slægt, M. europæus, 

 der neppe vides at afvige ved andet end, at Tanden i Under- 

 kjæben sidder længere fremme i Kjæben, nær Hagevinklen. 



Fig. 113. Næbhval. Hovedskal. Fra Hevringholm Strand, Oktober 1900. 



Nogle faa Gange er den som tilfældig Gjæst strandet hos 

 os, baade paa Vest- og Østkysten af Jylland. Til de to tid- 

 ligere kjendte Tilfælde er der i de senere Aar kommet to nye: 

 En Han strandede ved Klitmøller Vest for Thisted 20de De- 

 cember 1899 og havnede i endnu frisk Tilstand i Zoologisk 

 Museum. En Hun, med Foster, strandede ved Hevringholm 

 Syd for Mundingen af Randers Fjord ved Lag 8de Oktober 

 1900; Foster og Skelet gav Godsejer Morton Olsen til Zoolo- 

 gisk Museum. Arten lever i Atlanterhavet, men meget faa- 

 tallig, at dømme efter de faa Gange, den i det hele er iagttagen. 



78. En ikke bestemt Næbhval-Art (Mesoplodon 

 (Belemnoziphius), species indeterminata). 



I Rullestens-Ler ved Svanemøllen ved Kjøbenhavn er der 

 fundet et Stykke „Næb" af en af de Arter af Slægten, der ud- 

 mærke sig ved Snudens paafaldende fast sammenvoxede, sten- 

 haarde Knogler, og som fandtes almindelig i de europæiske 

 Have i Tertiærtidens senere Afsnit; Stykket er skuret og po- 



